Rakkaat ystävät, tervetuloa tänne Muuramen juuri remontoituun -
Alvar Aallon suunnittelemaan kirkkoon.
Tervetuloa myöskin kaikki vastaanottimien äärellä.
Olemme Gosbel covertajat -yhtye -
ja olemme virsikirjan lisävihkon virsin äärellä.
Aurinko tanssii, halleluja!
Jeesus on noussut haudastansa!
Riemuitse taivas! Riemuitse maa! Poissa on yömme kauhistava.
Kuoleman valta jo murrettu on, maksettu velkamme mittaamaton.
Jeesus on Herra, Halleluja, Jumalan Poika, Pelastaja.
Herramme elää, halleluja!
Rakkaus kulki kuoleman yöt.
Vihan ja synnin voittaja voi anteeksi antaa pimeyden työt.
Jeesusta risti ei vangita voi. Hänelle ylistyslaulumme soi:
Jeesus on Herra, halleluja, totuus ja tie ja pelastaja.
Toistemme luokse, halleluja! Jeesus nyt näyttää tien avoimen.
Meitä hän kutsuu palvelemaan antaen voiman ja rakkauden.
Tiemme hän tasoittaa vaaralliset, siunaa myös murheet ja pettymykset.
Jeesus on Herra, halleluja, elämän leipä, pelastaja.
Kaikille kerron: halleluja! Jeesus on noussut jo haudastaan!
Syntinen armon häneltä saa. Toivon toi Kristus näin päälle maan.
Kuoleman valta jo voitettu on, maksettu velkamme mittaamaton!
Jeesus on Herra, halleluja, Vapahtajamme, pelastaja.
Nyt pelko pois, on merkki salainen, -
on nimi suojaamassa matkalla.
Autioon rantaan vaikka tiesi vie, -
saat nähdä jäljet rannan hiekalla.
Hän rakastaa, hän kaipaa sinua.
Näetkö että hän on koditon.
Hän tahtoo täällä sinut kohdata, -
näin alussa jo päättänyt hän on.
Siis älä pelkää, vaikket näekään.
Purjehdit kohti toivon satamaa.
Ja kerran vielä häntä tunnustat.
Ei vaadi hän, vaan aina rakastaa.
Nyt tietä käyt, yö kerran kirkastuu.
Helmasta Herran tähdet kohoaa.
Siis älä pelkää vaikket näekään, -
purjehdit kohti toivon satamaa.
Numero 924 ja 971.
Ensimmäinen on nimeltään Kahden maan kansalainen -
ja toinen on Suojelusenkeli.
Edessä reitti tuntematon aukea, -
omin voimin emme kestä tuulta vasten.
Matkalla, Herra, lupaat meitä johdattaa.
Kaitse askeleita horjuvien lasten.
Vaikka vaellus on vaivaista, -
minä vielä jaksan toivoa.
Olen kahden maan kansalainen.
Takana aavikon ja vuorten janoisten, -
saartavien tulvavetten tuolla puolen.
Yöhöni kuiskaan voimattoman rukouksen.
Sinä tiedät kaiken, -
elän taikka kuolen.
Vaikka vaellus on vaivaista -
minä vielä jaksan toivoa.
Olen kahden maan kansalainen.
Erämaan hiekastakin kasvaa puutarha.
Uskon verso nousee, Herra, lahjanasi.
Raota portti valtakuntaan, armahda.
Älä pyytävältä peitä kasvojasi.
Vaikka vaellus on vaivaista -
minä vielä jaksan toivoa
Olen kahden maan kansalainen.
Elämän näen pientareelle piirtyvän.
Herra antoi, Herra otti, kiitos Herran.
Lopulla matkaa ikäväni ymmärrän.
Ihmisen on määrä kotiin päästä kerran.
Vaikka vaellus on vaivaista, -
minä vielä jaksan toivoa.
Olen kahden maan kansalainen.
Vaikka vaellus on vaivaista -
minä vielä jaksan toivoa.
Olen kahden maan kansalainen.
Maan korvessa kulkevi lapsosen tie, -
vaan ihana enkeli kotihin vie.
Niin pitkä on matka, ei kotia näy, -
vaan ihana enkeli vieressä käy, -
vaan ihana enkeli vieressä käy.
On pimeä korpi ja kivinen tie, -
ja usein se käytävä liukaskin lie.
Jo lapsikin helposti langeta vois, -
jos käsi ei enkelin kädessä ois, -
jos käsi ei enkelin kädessä ois.
Maan korvessa kulkevi lapsosen tie, -
vaan ihana enkeli kotihin vie.
Oi laps, ethän milloinkaan ottaa sä vois -
sun kättäsi enkelin kädestä pois, -
sun kättäsi enkelin kädestä pois.
Seuraavana opettelemme uuden laulun.
Siellä on rauhantervehdys laulu numerolla 955, -
jonka nyt opettelemme kaikkia tässä.
Laulu on sanoiltaan yksinkertainen: Rauhaa, ystäväni, sinulle toivotan.
Rauhaa, Jumalan rauhaa nyt sinulle toivotan.
Toisessa säkeistössä toivotaan rauhaa taivaallista.
Tehdäänpä ihan sillä tavalla aluksi, että lauletaan kaikki sopranoa.
Meillä on täällä Ilona sopraanona -
ja me muutkin voidaan sopraano stemmaa laulaa.
Melodia menee näin.
Rauhaa, ystäväni, -
sinulle toivotan.
Rauhaa, Jumalan rauhaa -
nyt sinulle toivotan.
Käytämme aikaa sen verran, että opettelemme muitakin stemmoja.
Alton näköiset ihmiset, laulakaa minun kanssani.
Rauhaa, ystäväni, -
sinulle toivotan.
Rauhaa, Jumalan rauhaa -
nyt sinulle toivotan.
Jatketaan tenoristemmalla.
Hyvä, että opetat sen minulle. - Opimme kaikki tässä.
Rauhaa, ystäväni, -
sinulle toivotan.
Rauhaa, Jumalan rauhaa -
nyt sinulle toivotan.
Ja vielä bassot.
Rauhaa, ystäväni, -
sinulle toivotan.
Rauhaa, Jumalan rauhaa -
nyt sinulle toivotan.
Mikko on harjoitellut läksynsä. Hyvä. Nyt esittelen orkesterin.
Sopraanossa ja bassossa Ilona Rimpilä. Raikuvat aplodit.
Onko ensimmäinen kerta, kun on sopraanossa ja bassossa yhtä aikaa.
Mutta universumin ensimmäistä kertaa sopraanossa ja kitarassa -
Hannes Asikainen.
Tenorisoittimia soittaa Esko Turpeinen.
Suosikkini tenorisoittimista on tenorisymbaali.
Siellä tuli rummut ja kitarat ja muut. - Ja kymbaalit.
Ja vielä solistimme Mikko Miettinen, laulu ja huilut.
No niin. Löysin sisäisen alton itsestäni.
Tästä on parempi jatkaa laulamalla, eli sopraano ja altto, -
tenori ja basso.
Rauhaa, ystäväni, -
sinulle toivotan.
Rauhaa, Jumalan rauhaa -
nyt sinulle toivotan.
Rauhaa, ystäväni, -
sinulle toivotan.
Rauhaa, Jumalan rauhaa -
nyt sinulle toivotan.
Toinen säkeistö; Rauhaa taivaallista sinulle toivotan.
Rauhaa taivaallista -
sinulle toivotan.
Rauhaa, Jumalan rauhaa -
nyt sinulle toivotan.
Kiitoksia. Jatkamme lauluilla numerot 952 -
ja sen jälkeen 972.
Sanasi on meille leipää, -
sanasi on elävää.
Sanasi on meille leipää, -
sanasi on elävää.
Sanallasi meitä ohjaa, -
lohduta ja kotiisi vie.
Sanallasi meitä ohjaa, -
lohduta ja kotiisi vie.
Sanastasi viljaa kasvaa, -
lainehtii jo peltomaa.
Sanastasi viljaa kasvaa, -
lainehtii jo peltomaa.
Sanassasi meidät kohtaa, -
armahda ja valaise tie.
Sanassasi meidät kohtaa, -
armahda ja valaise tie.
Hiljaisessa siimeksessä, kudelmassa tähtien, -
sydämeni hyräillessä kaipaan luokse Jeesuksen.
Kudon yössä kultaisilla mietiskelyn kirjaimilla, -
miten Poika Jumalan suostui verkkoon kuoleman.
Vaiti kaikki ympärillä, lauluni vain kantautuu -
ylistyksen sävelillä korkeammalle kuin kuu.
Katseeni ei sinne yllä, minne toivo nousee kyllä.
Uskon silmin katsahdan taakse tähtihopean.
Avaruuksiin sinertyviin hämmästellen loista, kuu, -
vesiin aavoihin ja syviin, joista vyösi kuvastuu, -
säihky, loista korkealle, läiky yhä laajemmalle -
lailla veden renkaiden ylistystä Jeesuksen.
Etsin muiden nukkuessa yössä aurinkoani.
Usko kasvaa rukoillessa: tahdon löytää rakkaani.
Kohtaamista kaihtaisinko, unihuppuun vaihtaisinko?
En, vaan lepään valveilla, odottelen aamua.
Kohta kastehelmillänsä Luojaa ylistää jo maa, -
tuuli hengähdyksillänsä ruohonkorret mukanaan saa.
Ruumista jo nukuttaisi, sielu vaan ei lopettaisi -
kiittämästä Jeesusta, yön ja päivän aarretta.
Sinun olen valvoessa, sinun nukkuessani.
Ystävääni katsellessa rauhan saan ja riemuni.
Sinä, valo pimeässä!
Iltarukous on tässä: -
mikään ei voi minua -
suistaa eroon sinusta.
Kiitos.
Tässähän sanat oli muutama vuosi sitten poisnukkuneen -
Annamaija Raittilan.
Veikkaanpa, että aika monessa seurakunnassa tullaan vetämään -
juuri tällä meidän versiolla tätä.
913 on seuraavan laulun numero.
Tässä lisävihkossa on muutamia vuorolaulutyyppisiä lauluja -
ja tämä on yksi niistä. Mikko laula malliksi "Minä ole Herra Jumala."
Minä olen Herra Jumala...
Ja Kaikki vastaa.
...emme tahdo muita jumalia.
Tähän malliin. Otetaan toinen kerta.
Minä olen Herra Jumalasi.
Emme tahdo muita jumalia.
Älä turhaan nimeäni lausu.
Aina pyhä olkoon nimi Herran.
Lepopäivä pyhittää myös muista.
Tarvitsemme hiljaisuutta, rauhaa.
Kunnioita äitiä ja isää.
Anna rakkautta heitä kohtaan.
Älä tapa toista, älä surmaa.
Vihasta, oi Herra, meidät päästä.
Älä ota puolisoa toisen.
Anna koteihimme rakkautta.
Älä riistä toisen omaisuutta.
Kiitos siitä, minkä meille annoit.
Älä anna väärää todistusta.
Valheelta ja vääryydeltä säästä.
Älä tavoittele omaa toisen.
Päästä, Herra, meidät kateudesta.
Älä kaipaa, mitä muille annoin.
Herra, anna tyytyväinen mieli.
Sitten 974.
Tämä kappale on sävelletty tilaustyönä.
Äideille on tehty lukuisia lauluja mutta isille niitä ei kovin montaa ole tehty.
En tiedä onko tehty yhtään mutta Kososen Pekalta ja -
Annamari Kaskiselta syntyi virsikirjaan tilauksesta laulu isille.
Tätä voitte isänpäivänä äidit laulaa -
ja ennen kaikkea lapset.
Isästäni, Jeesus, kiittää tahtoisin.
Isääni nyt hoida käsin siunaavin.
Anna meidän viettää aikaa yhdessä.
Anna meille paljon ilon hetkiä.
Isälleni pyydän paljon voimia.
Viisautta anna oikein toimia.
Isästäni tykkään. Tänään muistan sen.
Rakas hän on meille, ainutlaatuinen.
Sinä, Jeesus, tunnet isät kaikkien.
Pyydän, että annat heille siunauksen.
No niin, olemme tulleet -
illan viimeisen virren pariin.
Tässä vaiheessa on hyvä kiittää.
Haluamme kiittää Muuramen seurakuntaa, Johanna Mannista, -
että saimme tänne tulla. Kiitämme tekniikan poikia.
Mika Innanen on lähettänyt videostreamia maailmalle.
Suuret kansat ovat meidän kanssa veisanneet.
Jiri Halttunen on pyörinyt kameroiden ääressä.
Risto Ronkainen miksaa meitä jälleen todella hyvällä saundilla.
Ristolle myös kiitokset. - Risto myös masteroi meidän levyn, -
jota on myytävänä konsertin jälkeen -
naurettavan halpaan hintaan.
Päätämme tämän hämyisiin säveliin. Lauluun numero on 951.
Oi Jeesus, muuta minua
Oi Jeesus, muuta minua, -
vie likemmäksi sinua.
Voimalla pyhän uhrisi -
tee valoksi, tee suolaksi.
Vie, Jeesus ― siten uskallan
vain jakaa tuskan, kuoleman.
Vie, jotta kuljen rukoillen -
vierellä epätoivoisten.
Et tullut loistoon, kunniaan, -
vaan autoit armoon uskomaan, -
niin että tieni kulkisin -
rakkautesi askelin.
Kiitos.
No hyvänen aika, lauletaan vielä yhdessä.
Täällä Muuramessa on loistava Tauonpaikka kuoro.
Heidän kanssa yhdessä olemme saaneet laulaa "Silmäni aukaise".
Se löytyy vihkosta, numero 923.
Tehdään nyt tähän lopuksi niin, -
että lauletaan ensin aamulaulu ja sitten iltalaulu, eli laulu 969, -
"Päivä maillensa käy".
Ensin siis "Silmäni aukaise" ja sitten "Päivä maillensa käy".
Silmäni aukaise, Jumalani.
Kaikki muu turhaa on rinnallasi.
Aamulla noustessa vierelle jää.
Liekkisi loistaa, kun yö hämärtää.
Viisauden lähde, vie viisauteen.
Tietäni ohjaa, kun matkaani teen.
Luottaa voin Isäni rakkauteen.
Kätkeydyn suojaasi turvalliseen.
Yksin en pystyisi taistelemaan.
Voiman ja viisauden sinulta saan.
Heikkojen auttaja voittamaton, -
ainoa toivoni sinussa on.
Valta ja suosio jää päälle maan.
Perinnön taivaassa sinulta saan.
Aarteeni kallein nyt luonasi on.
Lahjoitat rauhan ja tuot sovinnon.
Oi kirkkain aurinko, ihmeellinen!
Valaista täällä jo voit sydämen.
Silmäni aukaise, osoita tie.
Luoksesi taivaaseen -
perille vie.
Päivä maillensa käy.
Alas aurinko vaipuu, -
se loistaa jo toisille kansoille maan.
He jo kaipaavat luomaasi kaunista päivää.
Vain valo saa elämän uudistumaan.
Lepoon laskeutuu maa, äänet hiipuvat hiljaa -
ja uupumus painaa jo askeleitaan.
Ole lähellä heikkoja, yksinäisiä -
ja jokaista, joka on yövuorossa.
Aika hiljaisuuden, rukouksen ja Sanan, -
sen johon jo vastausta odotetaan.
Herra herätä meidät ja valmista meitä -
jo rauhalle, ilolle avautumaan.
Aika miettiä on, mitä kaikkea teimme -
ja toisista miksi me vieraannuimme.
Nyt on aikamme kuunnella kutsua tuota -
se tarjoaa lepoa väsyneille.
Päivä maillensa käy vaan et luotamme lähde, -
taas luoksemme jäät kaiken uudistaen.
Olet pimeydessä ja pimeys väistyy -
on luonasi lepomme rauhallinen.
Kiitos teille. Siunattua kotimatkaa.
Tekstitys: Annukka Eskola