GE FREDEN EN CHANS
Sovjetunionen - ja. Storbritanninen - avstår.
USA - ja.
Kommitténs resolution för Palestina -
godkändes med 33 röster för, 13 emot och 10 avstod.
Resolution 181 i FN:s generalförsamling 1947 -
banade väg för staten Israels pånyttfödelse 1948.
Frågan är
GAV DET ISRAEL LEGITIMITET?
Svaret är nej. Generellt sett är generalförsamlingens resolutioner -
inte bindande enligt internationell lag. -Det är en utbredd myt utan grund -
att Israels lagliga grunder ligger i FN:s delningsresolution från 1947.
Om det judiska folket och araberna kommit överens om ett avtal -
baserat på resolutionen, kunde plikter och rättigheter ha utformats -
genom internationell lag. Men så gick det inte.
-Israels lagliga grunder går tillbaka till -
tiden efter första världskriget -
när de dåvarande världsmakterna och Nationernas förbund, tidens FN, -
beslöt vad som skulle göras med tidigare fiendeterritorier.
VAD SKA GÖRAS MED TIDIGARE FIENDETERRITORIER?
Howard Grief började utöva juridik år 1966.
Redan flera år innan var han intresserad av Mellanösternfrågor.
På 1980-talet började han undersöka gamla dokument -
i brittiska nationalarkivet. Dokumenten beskrev San Remo-konferensen 1920.
Som en följd publicerade han en bok om Israels lagliga grunder och -
dess gränser under internationell lag.
-San Remo resolutionen är det lagliga dokumentet för grundandet -
av staten Israel under internationell lag.
San Remo, villa Devachan
På denna plats gavs lagliga rättigheter -
och lagliga rättigheter till både det judiska folket och araberna.
Dr. Jacques Gauthier är internationell människorättsjurist.
Under mer än 25 år har han jobbat kring Jerusalems lagliga ställning -
under internationell lag. Han doktorerade i ämnet.
Här befann sig ledare som hade makt -
att göra bindande dispositioner vad gällde ottomanska territorier -
efter att ha hört både sionistorganisationen i Paris -
under fredskonferensen 1919 och arabdelegationen -
om vad de ville på de ottomanska territorierna.
Efter att ha hört parterna samlades en grupp här och fattade slutgiltiga, -
bindande beslut vad gäller internationell lag, om vem får vad.
Det som varit bara britternas approach fick i San Remo full uppbackning -
internationellt. Därmed fastslogs att Israels legitimitet -
är kopplat till ett internationellt beslut i San Remo -
och inte bara en brittisk idé.
År 1917 erövrade lord Allenby det heliga landet.
Greven av Balfour lovade det judiska folket ett nationellt hem i Palestina.
Det främjades av Woodrow Wilson och Nationernas förbund.
Nationernas förbund röstade år 1922 gällande mandatet Palestina -
för en mycket speciell resolution.
De bestämde sig för att erkänna det judiska folkets historiska rätt -
att återuppbygga sitt nationella hem.
Ser man på språket ser man två saker:
Man erkänner en befintlig rättighet.
Man skapar inte en ny rättighet.
Det judiska folkets historiska rätt till landet -
erkändes av den tidens stormakter och motsvarigheten till FN.
-Det judiska folket utsågs som förmånstagare i en förvaltning, -
ett mandat underlydande Storbritannien, i Palestina.
Det var arabinvånarna i Mesopotamien, numera Irak, -
Syrien och Libanon, som utsågs som förmånstagare i förvaltning av -
ett mandat, delvis under franskt styre - Syrien och Libanon, -
och delvis under brittiskt styre - Mesopotamien.
Jag vill understryka att målet med mandatet Palestina -
var att i Palestina ge politiska rättigheter åt det judiska folket.
Arabernas individuella rättigheter fick fullständigt skydd -
i mandatdokumentet. Nationella och kollektiva rättigheter däremot -
liksom kollektiva politiska rättigheter, -
reserverades enbart för det judiska folket av den orsaken -
att araberna fick motsvarande rättigheter, inte i Palestina, -
men i grannländerna. Därför har man idag 21 arabstater -
och en judisk stat.
Andra världskriget innebar slutet för nationernas förbund.
Det efterträddes av Förenta Nationerna år 1945.
Förenta Nationernas akt som ni nu undertecknar -
är en solid grund på vilken vi kan bygga en bättre värld.
Hur påverkar detta judarnas rättigheter under internationell lag?
Nationernas förbund gav sin sista resolution i april 1946 -
och specificerade att efter förbundets upplösning -
är det fortsättningsvis nödvändigt att se till välståndet i, och de folk -
som omfattas av respektive mandat. För Palestinas del gällde det judarna.
-Rättigheterna som angick judarna bevarades genom paragraf 80.
-Det finns ingenting i akten, som på något sätt -
tar ifrån eller ändrar på de rättigheter som gavs till något folk -
före grundandet av Förenta Nationerna.
Jag kan hänvisa till paragraf 80. "inget i kapitlet skall tolkas eller i sig -
själv på något sätt förändra någon stats eller något folks rättigheter..."
Efter att Israel blev en stat 1948 invaderades landet -
av fem arab-arméer som ämnade förstöra staten.
Jerusalems östra del annekterades av Jordanien.
Under 19 år var staden delad.
Jordaniens suveränitet över Jerusalem eller Västbanken -
erkändes aldrig av FN.
År 1967 återtog Israel Jerusalem i ett försvarskrig -
och annekterade det senare.
-Säkerhetsrådets resolution 242 i den 22:a november 1967 är något -
man ofta hänvisar till när det gäller rättigheter och plikter i Mellanöstern.
Om jag fokuserar på Jerusalem -
och rättigheterna på basen av erkännande av historisk rätt -
och principen om att återuppbygga det som det judiska folket haft -
så har den judiska staten och folket inte gjort någonting -
för att avstå eller ge upp de rättigheter som gavs dem i området.
JUDAR VID VÄSTRA MUREN, 1800-TALET.
-Vem som helst som ser på folk- bokföringen från ottomanska tiden -
inser att judarna redan på 1800-talet -
på nytt var i majoritet i det historiska Jerusalem.
År 1864 delgav det brittiska konsulatet i Jerusalem -
befolkningssiffror och de sa att av de 15 000 invånare som fanns -
i Jerusalem 1863, var 8 000 judar.
Vi talar om en stad som varit judisk sedan ottomansk tid, -
sedan mitten på 1800-talet.
Den historiska stadsdelen är utan tvekan mest kontroversiell, -
eftertraktad och omstridd när det gäller Jerusalem.
Man bör minnas att fram till mitten på 1800-talet -
fanns bara den historiska delen.
-Många uppmanar Israel att igen dela Jerusalem -
längs linjerna från 1967, vilket skulle lägga hela historiska Jerusalem -
på arabernas sida. De glömmer vad hände år 1948.
År 1948 invaderades Jerusalem av fem arabiska arméer.
FN hade garanterat att staden skulle vara internationell, men gjorde inget.
Till sist var alla judar etniskt utrensade ur historiska Jerusalem.
De tvingades fly och araberna förstörde 55 synagogor -
och Talmud-skolor. De sprängdes.
De som säger att Israel borde ge upp Jerusalem måste kunna förklara -
hur man ska undvika att historien upprepas.
Mellan åren 1948 och 1967 när Israel återförenade Jerusalem, -
tilläts judar inte besöka västra muren. Det har Israel beslutat undvika.
Efter 18 år av misslyckade fredsförhandlingar utan avtal i sikte -
har Palestinska myndigheten meddelat att man unilateralt -
ämnar söka erkännande i FN:s generalförsamling för en palestinsk -
stat inom 1967-års linjer och östra Jerusalem som dess huvudstad.
Den "gröna linjen" var en linje av vapenstillestånd.
Det var en linje dragen av Israel och Jordanien -
när de slutade strida 1948-1949.
Linjen fastslås i avtalet gällande vapenstilleståndet -
mellan Israel och Jordanien och var aldrig ämnat -
som en grund för rättigheter eller plikter.
Osloavtalen, det första 1993 och det stora avtalet 1995, -
hade en klausul, paragraf 31.
Där sägs att ingendera parten ska ändra status på Västbanken -
eller Gazaremsan innan man slutfört de slutliga förhandlingarna.
Om palestinierna försöker förändra territoriernas status -
utan att förhandla med Israel, är det en unilateral handling -
som bryter mot avtalet. Varför är det viktigt för Europa?
När avtalet med den kritiska paragrafen undertecknades -
i Vita Huset med president Clinton närvarande, -
undertecknade även EU avtalet i egenskap av vittne.
Om EU beslutar stöda palestinierna i FN -
i strid med avtalet som palestinierna undertecknat i Osloavtalet -
hjälper de i praktiken till att bryta mot ett avtal de undertecknat.
Den omedelbara frågan i Israel blir:
Vem kan lita på Europeiska Unionen i fredsprocessen?
Om EU bryter mot avtalet man själv undertecknat?
Hela världen frågar varför Israel inte erkänner palestiniernas rätt -
till en palestinsk stat? Det verkar elementärt, de hör det hela tiden.
Men se det från den andra sidan. Är det någon som säger till palestinierna-
att de ska erkänna judarnas rätt till en egen nationalstat?
Grunderna finns i internationell legitimitet och internationella förslag-
som går tillbaka till San Remo och brittiska mandatet enligt Nationernas -
förbund? Ingen ställer det kravet på den andra sidan, vilket avslöjar målet.
Många samlades i Rom, senatorer, parlementariker, för att diskutera -
frågor kring fredsprocessen. Många oroar sig över möjliga beslut -
som kan fattas de kommande månaderna -
vad gäller judarnas och staten Israels rättigheter-
och omtvistade territorier.
För att freden ska ha en chans måste man hedra de löften -
som gavs det judiska folket och staten Israel av Nationernas förbund.
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle