Hei kaikki ystäväni Suomessa!
Muistelen käyntejäni luonanne iloiten.
Olemme nyt Jerusalemissa.
Kanssani on 200 ihmistä Suomesta viettämässä lehtimajanjuhlaa.
Olen tullut joka vuosi siihen.
Aloitin tekemään niin alusta alkaen, 31 vuotta sitten.
Kerron salaisuuden: ylläni ovat samat vaatteet kuin silloin.
Hieman jo puristavat, kun varmaan ovat paljosta pesusta kutistuneet.
Tulin Jerusalemiin ensimmäisen kerran 1961.
Olen käynyt täällä kaikkiaan noin 20 kertaa.
Kun tulin tänne vuonna 1961,
halusin ensisijaisesti tutkia Israelin menneisyyttä.
Olin lukenut Raamattua ja opetellut ulkoa paikannimiä, -
mutta halusin nähdä ne.
Halusin nähdä tapahtumapaikat.
Niin 1961 tulin kameroineni -
joidenkin muiden pastoreiden kanssa Pohjois-Irlannista.
Olimme täällä viikon.
Kun lähdimme, tunsin kovaa koti-ikävää.
Oli surullista lähteä maasta, jonka tunsin hengelliseksi kodikseni.
En ollut ennen tuloani huomannut, miten syvällä omat juureni -
olivat tässä maassa.
Kaikki, mitä eniten arvostin elämässäni, alkoi täältä.
Siksi olin lähtiessäni hyvin surullinen.
Kyynelehdin lentokoneessa.
Oli surullista jättää paikka, jonka tunsin kodikseni.
Tämä on ainoa kaikista paikoista, -
josta vaimoni kokee, että käyn vain kodissani, -
enkä ole menossa mihinkään. Se on erikoinen tunne.
Tulin vain tutkimaan menneisyyttä, ottamaan kuvia näyttääkseni kotona, -
missä Jeesus oli ollut, ja missä Raamatun asiat olivat tapahtuneet.
Ainoastaan se kiinnosti vuonna 1961.
Palasin muutaman vuoden kuluttua.
Tällä kertaa aloin kiinnostua nykyisyydestä.
Tuolloin Jerusalem oli yhä syvästi jakautunut kahtia.
Miinakenttä erotti alueet toisistaan.
Juutalaiset asuivat toisella puolella ja arabimuslimit toisella, -
mikä oli Jordanian hallinnassa tuolloin.
Arabiopas näytti meille temppelialuetta, -
jossa nyt sijaitsee Kalliomoskeija.
Yhtäkkiä kiviä ja luoteja alkoi lentää.
Luulimme olevamme keskellä sotaa.
Arabiopas pakeni kotiin perheensä luo, -
ja jätti meidät keskelle taistelu- tannerta. Selviydyimme sieltä, -
ja palasimme hotelliin.
Sitten Jordanian kuningas Hussein kertoi radiossa -
asettavansa kaupunkiin ulkonaliikkumiskiellon.
Kukaan ei saisi mennä ulos kolmeen päivään.
Mehän olimme tulleet vain katsomaan paikkoja.
Olimme samasta kirkosta.
Olimme hotellissa jumissa kolme päivää vailla tekemistä.
Niin me vain ylistimme Herraa ja lauloimme.
Kanssamme oli oopperalaulaja, joka oli tullut uskoon.
Hän lauloi meille kristillisiä lauluja hotellissa.
Olimme aulassa, josta johti holvikäytävä drinkkibaariin.
Yllättäen baariin ilmestyi kaikki Jordanian arabilegioonan upseerit.
He olivat tulleet valvomaan kaupungin ulkonaliikkumiskieltoa.
Ylimmät upseerit baarissa olivat selvästi pitkästyneitä, -
joten he halusivat kuulla miehen laulavan heille.
He istuivat hotellissa tekemättä mitään, ja halusivat kuulla laulua.
Oopperalaulaja sanoi laulavansa vain kristillisiä lauluja, -
mutta se sopi heille.
Hän meni baariin ja lauloi kristillisiä lauluja -
näille ylimmille upseereille parin tunnin ajan.
Sen päätyttyä korkein upseeri otti kynän ja allekirjoitti paperin.
Hän sanoi, että sen kanssa voisimme mennä minne tahansa Jerusalemissa.
Näin meillä oli koko kaupunki kolme päivää yksin meitä varten.
Ketään muita ei ollut kaduilla, eikä kukaan tullut kodistaan ulos.
Se oli hienoa aikaa. Niin kiersimme kaikki paikat.
Odotimme apostoleiden tulevan kulman takaa luoksemme.
Se oli kuin 2000 vuotta sitten.
Ei ollut autoja eikä mitään.
Sitten tuli sunnuntai.
Ajatuksena oli pitää jumalanpalvelus hotellissa.
Oli pääsiäissunnuntai ja halusimme juhlia ylösnousemusta itse.
Mutta sanoin haluavani viettää pääsiäissunnuntain -
paikallisten uskovien kanssa.
Mutta missä heitä olisi? He eivät voineet kokoontua kiellon takia.
Lähdimme kuitenkin ehdotuksestani kaduille.
Käännyimme oikealle tai vasemmalle Pyhän Hengen opastuksen mukaan.
Hän johdatti meidät suoraan Vanhaan kaupunkiin.
Katsoimme ylös ja näimme arabimiehen, -
joka nojasi talonsa tasaisen katon reunuksen yli.
Hän näki meidät ja kehotti tulemaan ylös.
Kipusimme ulkoportaita pitkin tasaiselle katolle.
Ällistykseksemme sieltä löytyi pieni kirkko.
Tai se oli tasakatolle rakennettu lisähuone, tuoleja täynnä.
Siellä oli pieni saarnatuoli ja virsikirjoja tuoleilla.
Mies kertoi olevansa katolla kokoontuvan seurakunnan pastori.
Hän oli rukoilut kaksi tuntia, -
että saisi julistaa ylösnousemuksesta, koska oli pääsiäinen.
Seurakunta puuttui. Kukaan ei saanut poistua kodistaan.
Hän anoi, että saisi seurakunnan, jolle saarnata sinä aamuna.
Kahden tunnin anomisen jälkeen Herra kehotti katsomaan kadulle.
Kun hän teki niin, me viisikymmentä kävelimme katua pitkin.
Silloin hän kehotti tulemaan ylös.
Niin hän sai seurakuntansa.
Sitä pääsiäissunnuntaita emme unohda -
tämän Nemor-nimisen miehen takia.
Hänellä ei ollut ollut yhteyttä toisiin kristittyihin.
Saarnan päätyttyä pyysin häntä kertomaan tarinansa.
Hän teki niin, ja mikä tarina!
Hän oli ollut legioonassa eversti Nasserin alaisuudessa Egyptissä.
Tehtävänä oli syöstä Jordanian kuninkaan hallitus vallasta, -
ja saada Jordania Egyptin haltuun.
Hän oli se, joka aloitti aina mellakat Jerusalemissa.
Hän oli arabiyliopiston luennoitsija, joka lietsoi opiskelijoita.
Hän sai heidät mellakoimaan kuningasta vastaan.
Hänellä oli kolme tavoitetta: mennä naimisiin, -
saada tyttövauva -
ja kuulua eversti Nasserin hallitukseen, -
kun Egypti valtaisi Jordanian.
Ainoa kerta, jolloin hän joutui tekemisiin kristillisyyden kanssa, -
oli, kun häntä pyydettiin luennoimaan arabiopiskelijoille, -
miksi kristinusko oli väärä uskonto.
Hän hankki sitä varten Raamatun.
Hän katsoi Vuorisaarnaa Matteuksen luvuissa 5-7, -
ja kävi läpi tätä Jeesuksen saarnaa, -
osoittaakseen, mitä ajanhukkaa ja hulluutta se oli.
Se vaati ihmisiltä mahdottomia, -
ja hän pilkkasi sitä.
Mutta sillä tuli olemaan päärooli hänen elämässään myöhemmin.
Hän avioitui kauniin naisen kanssa, ja he saivat tyttövauvan.
Se oli niin sanottu sininen vauva. Veren kanssa oli ongelmia, -
ja vauva kuoli muutama päivä syntymän jälkeen.
Hän oli niin murtunut, että sai sydänkohtauksen -
ja kiidätettiin sairaalaan täällä Jerusalemissa.
Hän makasi sairaalasängyssä -
tasapainoillen elämän ja kuoleman kanssa.
Vaimo tuli vierailulle.
Hän istuutui sängyn viereen ja tervehti häntä.
Mies käski hänen olla hiljaa.
Sitten hän tuijotti jalkopäätä.
Vaimo kysyi, mikä oli vialla. Hän käski olla vaiti, -
ja jatkoi jalkopäähän katsomista.
Lopulta mies kiitti vaimoansa vierailusta.
Hän kyseli, mikä oli vialla, -
ketä hän oli katsellut, tai miksi oli katsellut jalkopäätä.
Hän sanoi Jeesuksen seisseen siinä.
Vaimo ihmetteli, mutta mies tiesi, että se oli Jeesus.
Vaimo kysyi, sanoiko Hän mitään.
Hän oli sanonut: "Kolme päivää..."
Vaimo kysyi tarkoitusta.
Mies arvaili, että kolmen päivän kuluttua hän pääsisi sairaalasta -
tai olisi kuollut. Jompi kumpi.
Mutta kolmen päivän kuluttua hän lähti sairaalasta -
sydän täysin parantuneena.
Sitten hän luki jälleen Raamattua, -
ja alkoi koota ympärilleen opiskelijoita, -
joita oli käyttänyt mellakoihin.
Hän kertoi löytäneensä Jeesuksen, ja alkoi opettaa heille Raamattua.
Hän sai kokoon 60 kääntynyttä opiskelijaa.
He kokoontuivat nyt joka sunnuntai katolle rakennettuun huoneeseen.
Hänellä ei ollut vielä mitään kontaktia muihin kristittyihin, -
mutta oli jo seurakunnan pastori.
En koskaan unohda tuota todistusta sinä pääsiäisaamuna, -
sillä katolta saatoimme nähdä puutarhahaudan -
Jerusalemin pohjoispuolella. Siinä me pääsiäissunnuntaina -
kuuntelimme miestä, joka tapasi elävän Jeesuksen -
ilman valmisteluja, aiempaa kokemusta tai kontaktia -
kristittyjen kanssa.
Surullista, mutta muutama viikko myöhemmin -
baathistijoukko Syyriasta -
kidnappasi hänet ja vei mukanaan Syyriaan.
Hänestä ei olla kuultu sittemmin, -
mikä on surullinen loppu ihmeelliselle tarinalle.
Tuo tapahtui toisella vierailullani tänne.
Aloin kiinnostua nykyisyydestä, -
en vain Raamatun tapahtumapaikoista, -
vaan ihmisistä täällä paineineen ja vaikeuksineen.
Sitten tuli vuosi 1967, -
ja kuuden päivän sota, josta on tullut hyvin tunnettu.
Minun oli määrä tuoda toinen seurakuntaryhmä -
vierailulle Israeliin.
Juuri silloin, kuin sota puhkesi.
Seurauksena istuin kuusi päivää television edessä katsellen -
sodan kehittymistä.
Katsellessani tajusin näkeväni Jumalan toiminnassa, -
sillä ylivoimaisella todennäköisyydellä -
heidän piti hävitä sota, mutta kuudessa päivässä tuli voitto.
Kun pääsin ulos kuuden päivän sodan loputtua, -
menin armeijan majurin kanssa -
Golanin kukkuloille Pohjois-Israeliin.
Se on korkea kukkulajono, jonka juurella on Genesaretin järvi -
ja Hula-laakso pohjoisempana.
Kukkuloille johtaa jyrkänteitä, -
ja silti Israelin armeijan onnistui päästä sinne.
Sen laella oli riveittäin venäläisiä tykkejä -
syyrialaissotilaita varten.
Heidät voitettiin, ja Golanin kukkulat vallattiin.
Ne kuuluivat alunperin Israeliin, ja niin jälleen.
Armeijan majuri ajelutti minua tykeillä jyrkänteen laella.
Ne olivat nyt vaienneet. Ammuksia lojui kaikkialla.
Se oli kaaos.
Kysyin majurilta, miten ihmeessä he pääsivät sinne -
jyrkännettä pitkin, kun tykit olivat suunnatut heihin.
Miten he pääsivät ylös valloittamaan paikan?
Hän ei sanonut sanaakaan, osoitti vain sormellaan taivasta.
Näin hän sanoi Jumalan olleen heidän kanssaan.
Palasin takaisin vuoden 1967 vierailuni jälkeen -
ajatellen nyt nykyisyyttä, -
miten Israel oli päässyt tähän, -
miten he valtasivat maan. Oli ällistyttävää, -
kun 15 suurempaa armeijaa taisteli heitä vastaan.
Eivätkä he olleet tottuneet taistelemaan.
Jotenkin he vain selvisivät.
Vielä enemmän. Aloin tutkia nyky-Israelia.
Löysin ällistyttävän faktan.
Vaimoni veli oli television säätiedottajana Englannissa.
Hän kertoi tulevasta säästä, jos tiesi, -
sillä Englannin sää on arvaamaton.
Pyysin häntä hankkimaan minulle Lähi-idän sademäärätilastot -
viimeiseltä 100 vuodelta.
Hän tutki asiaa ja löysi tiedot.
Sain kaavion ja piirsin sademääräkäyrän siihen.
Ällistyksekseni huomasin, -
että olin tehnyt kaavion Israelin poliittisesta elämästä.
Joka kerta, kun maahan muutti lisää juutalaisia, sademäärä nousi.
Kun tulo väliaikaisesti lakkasi, tilanne tasaantui.
Kun juutalaisia tuli lisää, niin tuli aina vain sadettakin.
Kunnes 1948, -
kun Israelin valtio perustettiin, -
sadetta oli enemmän kuin 100 vuotena sitä ennen.
Se vakuutti minut, että Jumala puuhasi kansaansa takaisin.
Tutkin taas Raamattua.
Kun he asuivat täällä, Jumala piti heitä kurissa sateella.
Kun Hän lähetti länsituulen Välimereltä, -
se toi kosteutta, joka tuli alas sateena Israelin laaksoissa.
Kun Jumala lähetti itätuulen Arabian autiomaasta, -
se oli kuuma ja kuiva tuuli, jota arabit kutsuvat hamsiniksi.
Kaikki ruoho kuihtuu ja kukat lakastuvat. Se tuo kuolemaa.
Kerran Vanhan testamentin aikaan Jumala pidätti sateen 3,5 vuotta, -
tai Hän pyysi Eliaa tekemään niin.
3,5 vuotta ilman sadetta on pitkä aika täällä.
Jumala käyttää sadetta tässä maassa pitääkseen kansansa kurissa.
Kun sade jälleen palasi viimeisen 100 vuoden jälkeen -
ja määrä vain kohosi, lisää juutalaisia muutti tänne.
Ja sade tietää täällä ruokaa.
Vain 6 kuukautena vuodesta sataa, muutoin on kuivaa.
Tiesin, että Jumala oli asialla. Tulin vakuuttuneeksi, -
että Jumala oli pitänyt lupauksensa tuoda juutalaiset takaisin -
heille antamaansa maahan.
Se avasi aivan uuden luvun palvelutyössäni.
Kiinnostuin nykypäivän juutalaisesta kansasta.
Herra avasi monia ovia puhua tästä synagogissa ja kirkoissa.
Aloin puhua kaikkialla Israelista.
Yhä minulla oli uusi askel otettavaksi matkallani, -
ja silloin lakkasin ajattelemasta mennyttä, -
mitä juutalaiset tekivät kauan sitten.
Lakkasin jopa ajattelemasta, mitä he tekivät nyt.
Se on hämmästyttävä tarina. Aloin tulla tänne tulevaisuuden takia, -
Jumalan tulevien tekojen takia.
Raamatussa ei ole lupauksia vain mennyttä tai nykyisyyttä koskien, -
vaan paljon Israelin tulevaisuudesta.
Nykyisin tulen tänne ensisijaisesti tulevaisuuden tähden.
Olen täällä lehtimajanjuhlilla.
Se on juutalaisen kalenterin kolmanneksi suurin juhla.
Pääsiäinen on ensimmäinen, helluntai toinen, -
mutta lehtimajanjuhla tai sukkot on kolmas.
He kyhäävät väliaikaisia majoja talojensa pihoille, -
ja aterioivat niissä.
Katon on oltava avoin, jotta tähdet näkyvät.
Se muistuttaa 40 vuoden erämaan ajasta.
Mutta kyse on enemmästä, sillä profeetta Sakarja sanoi, -
että tämän historian jakson päättyessä kaikki kansat -
tulevat Jerusalemiin lehtimajanjuhlaa varten.
Se juhla tulee kerran olemaan kansainvälinen.
Tapani mukaan tulin tänne ja sain ystäviä.
Eräs tällainen ystävä oli hollantilainen mies, -
nimeltään Jan Willem van der Hoeven.
Hän oli Alankomaiden kuningattaren sihteerin poika, -
siis Hollannin.
Hän huolehti puutarhahaudasta, -
joka ei ole tarkalleen se paikka, minne Jeesus haudattiin, -
mutta muuten samanlainen. Se on ihastuttava paikka.
Todellista Jeesuksen hautaa peittää nyt ruma kirkko, -
josta eri kirkkokunnat tappelevat keskenään.
He ovat uskoneet kirkon avaimet arabimuslimin haltuun, -
koska eivät halua antaa niitä toisilleen.
Se hauta on vastenmielinen paikka, eikä hyödytä mitään.
Puutarhahauta on ihastuttava.
Tämä hollantilainen oli paikan valvoja.
Meistä tuli todelliset ystävät.
Yövyin haudan viereisessä luolassa.
Melkoinen kokemus!
Tämä hollantilainen mies sai useita näkyjä.
Yhden mukaan tuli alkaa viettää kristillistä lehtimajanjuhlaa heti, -
ja kutsua kaikki kansat sinne.
31 vuotta sitten hän piti ensimmäisen lehtimajanjuhlan, -
jonne tulin pukeutuneena näihin vaatteisiin.
Ensimmäinen tapahtuma oli hyvin amatöörimäinen.
Se pidettiin erään koulun pihalla.
Lauloimme, tanssimme ja saarnasimme.
Se oli kaikkein ensimmäisin kristillinen lehtimajanjuhla, -
esimakua tästä päivästä, jolloin kaikki kansat tulevat.
Se on kasvanut joka vuosi sen jälkeen.
Suomi on yksi maista, joka on lähettänyt paljon ihmisiä juhlaan.
Brasiliasta tulee suurin joukko ja Suomi on toisena tai kolmantena.
Häpeäkseni sanon, että Britannian luku on alhainen.
Mutta monia afrikkalaisia tulee. Se on kansainvälinen kokoontuminen.
Se on innostavaa ylistyksen aikaa, ja tutkimisen, -
sillä bussit kuljettavat meidät joihinkin Israelin avainpaikkoihin.
Se on pientä esimakua siitä, mitä kerran vielä tulee tapahtumaan, -
kun kaikki maailman kansat tulevat tähän juhlaan.
Tuo oli kuvausta omasta pyhiinvaellusmatkastani.
Ensimmäisellä kerralla tulin vain katsomaan mennyttä, -
ja ottamaan kuvia Raamatun paikoista.
Sitten kiinnostuin nykyisyydestä, mitä parhaillaan tapahtui.
Mutta nyt joka vuosi tulen tähän juhlaan, -
ja puhun usein tuhansille juhlijoille täällä -
tämän kansan ja maan tulevaisuudesta.
Jumalan tulevaisuus Israelille on linkitetty omaan tulevaisuuteemme.
Tulevaisuuteeni kristittynä on sidottu tämän kansan kohtaloon.
Siksi koen läheisyyttä juutalaisiin ihmisiin.
He tuntevat sen ja kokevat läheisyyttä minuun.
Moniin heistä minulla on ihastuttava suhde.
Sanomani tänä vuonna -
liittyi aiheeseen, jonka he valitsevat joka vuosi.
Se oli Jesajan kirjasta:
Jumala tarkoitti Israelin olevan kansojen valona.
Se oli hyvä aihe, jonka parissa vietin kokonaisen opetusjakson.
Tarkastelin, olivatko he valona menneisyydessä, -
ovatko sitä nykyisin, -
ja tulevatko olemaan sitä tulevaisuudessa.
Tarkastelimme sitä Raamatusta, -
miten he paljastivat Jumalan luonteen kansoille.
Hänen oikeutensa ja armonsa.
Hieman enemmän oikeuttaan, sillä he olivat vaikea kansa.
Jumala valitsi heidät, tietäen, mitä teki.
He olivat orjina Egyptissä ilman mitään, ja Hän toi heidät pois.
Hän löi Egyptin armeijan, joka ajoi heitä takaa.
Sitten Hän toi heidät tähän maahan, ja antoi sen heille iäksi.
Ja täällä me nyt olemme.
Mutta kuinka ikävää, -
Israel ei ole tänään ei-juutalaisten valo.
Se ei näytä ihmisille, miten pelastua.
Sen jälkeen katsoimme tulevaisuutta, -
jolloin Jumala on luvannut, että koko Israel on pelastuva.
Silloin he rikastuttavat maailmaa. Kun he torjuivat evankeliumin, -
se tuli meille ei-juutalaisille.
Heidän torjumisensa rikastutti meitä suunnattomasti.
Siis evankeliumin vastaan- ottaminen tulee tarkoittamaan -
ällistyttäviä Jumalan tekoja koko maailmalle.
On hyvin epäsuosittua ajatella, että juutalaiset ovat valo, -
ja kaikki muut olemme pimeydessä.
Se tarkoittaa, että sekä läntinen, itäinen että eteläinen maailma -
on pimeydessä sekä henkisesti että moraalisesti.
Pimeässä ei tiedä, mistä tulee, minne menee, ja missä on.
Ei näy ulospääsyä pimeydestä.
Olet käytännöllisesti katsoen sokea.
Israelille paljastettiin totuus kerrottavaksi koko maailmalle.
Kyseessä oli totuus pelastumisesta,
Jumalan vastaus kaikkiin olemassa oleviin ongelmiin.
Jumalalle maailmassa ei ole kuin kahdenlaisia ihmisiä.
Ei mustia ja valkoisia, vaan juutalaisia ja ei-juutalaisia.
Ainoa ero heidän välillään on, että Jumala valitsi juutalaiset -
edustajikseen ja välittäjikseen, papeikseen maan päällä.
Hänen ihmeellinen suunnitelmansa on paljastettu Roomalaiskirjeessä.
Hänen suunnitelmansa oli, että saisimme Jumalan armon -
juutalaisten kautta, -
ja he saisivat Jumalan armon meidän kauttamme.
Joten emme voi pelastua ilman toisiamme.
Liian monet ovat tulleet kristityiksi tietämättä lainkaan, -
että se on juutalaisten ansiota.
He eivät ajattele edes Jeesusta juutalaisena.
Mutta hän syntyi juutalaisena, on yhä juutalainen ja -
tulee aina olemaan juutalainen.
Sillä Jumalan Poika oli ainoa, joka on koskaan valinnut syntyä.
Sinä tai minä emme valinneet syntyä, mutta hän valitsi, -
sillä hän oli olemassa jo kauan ennen kuin syntyi tänne.
Hän oli Jumalan Poika, eikä valinnut syntyä vain ihmiseksi, -
vaan myös juutalaiseksi.
Sellaisena hän pysyy ikuisesti.
Hänen kauttaan pelastuksen valo viimein saavutti koko maailman, -
ja hänestä tuli pelastajamme ja Herramme.
Siksi hän sanoi olevansa maailman valo.
Hän tuli näyttämään tien koko maailmalle.
Sitten hän sanoi jotakin ihmeellistä.
Hän nimitti itseään yli sadalla eri tavalla.
Yhden nimikkeen hän antoi itselleen ja seuraajilleen.
Hän sanoi olevansa maailman valo, ja että mekin olemme.
Olemme nyt perineet kutsun viedä valo -
erityisesti jälleen juutalaisille, -
sillä he kadottivat sen, minkä me löysimme.
Jumalan tahto on, että näytämme valon heille.
Ensimmäinen puheeni tänä aamuna juhlilla oli: -
Juutalaiset ovat ei-juutalaisten valo.
Toinen puheeni tasapainotti sitä:
Ei-juutalaiset ovat kutsutut olemaan juutalaisten valo.
Tätä on jo tapahtunut.
Kristillinen suurlähetystö, joka perustettiin Jerusalemiin, -
on tehnyt suurenmoisen hyviä tekoja Jeesuksen nimessä.
He ovat huolehtineet holokaustista selvinneistä, -
välittäneet Israelin köyhistä ja tehneet valtavasti hyviä tekoja.
Mutta pelkät hyvät teot eivät tuo ihmisille pelastusta.
Kerroin tänä aamuna, että nyt Jumala kutsuu -
suurlähetystöä ja kristittyjä ottamaan pidemmän askeleen, -
todistaakseen ihmemerkin kautta, että Jeesus elää, -
ja siksi Hänen nimessään on voimaa.
Kuolleen ihmisen nimessä ei ole voimaa, -
vaan elävän henkilön nimessä, joka on kehottanut käyttämään nimeään, -
kertomaan heille siitä, että toimivat Hänen nimessään, ja se tapahtuu.
Henkilö, joka noin sanoi elää, ja hän on Jeesus Kristus.
Esitin tänään kutsun täällä juhliville kristityille -
etsiä Jumalan kasvoja, jotta tietäisivät, minkä selkeän merkin -
Hän on kutsunut antamaan Israelille, jotta he ymmärtäisivät, -
että heidän oma Messiaansa, ei meidän, Jeesus Kristus, -
-elää ja voi hyvin, ja on tuleva takaisin.
Eikä hän tule Suomeen, Helsinkiin, -
eikä Lontooseen, Englantiin tai Canterburyyn.
Ei hän tule Geneveen tai Roomaan.
Hän tulee tähän kaupunkiin, jossa nyt puhun teille.
Se on kristittyjen toivo.
Israel tarvitsee epätoivoisesti taas kuninkaan.
Raamattu lupaa, että Jeesus tulee hallitsemaan heidän kuninkaanaan, -
ja koko maailman.
Kaikki maailman tasavallat tulevat vielä monarkiaksi.
Meidän tulee kertoa ihmisille, että olemme löytäneet Kuninkaan, -
täydellisen hallitsijan.
Historiassa on ollut monia kuninkaita, -
mutta enimmäkseen huonoja.
He ovat olleet kiinnostuneempia omasta vallastaan -
tai vauraudestaan ja maineestaan kuin alaistensa välittämisestä.
Jeesus oli täydellinen kuningas, -
koska häntä ei kiinnostanut oma maine, vauraus tai asema lainkaan.
Hän tuli palvelemaan, pesemään jalkoja.
Hänen sydämessään oli erityinen paikka köyhille.
Sellaista kuningasta tarvitaan tänään, -
eikä vain Israelissa, vaan kaikkialla.
Hyvän uutisemme ydin on täydellisen kuninkaan löytäminen, -
johon kuka vain voi luottaa, joka välittää alaisistaan, -
joka jopa antoi oman elämänsä kansansa puolesta.
Näin juuri Jeesus teki ristillä. Tämä on ihana uutinen!
Pohjimmiltaan demokratia on hyvin heikko.
Ihmiset hallitsevat ihmisiä, mutta se ei toimi, -
koska ihmiset voivat erehtyä.
Enemmistön ääni on vain kansan mielipidettä, oikeaa tai väärää.
Mitä kansa sattuu haluamaan.
Ennemmin tai myöhemmin demokratia luhistuu.
Se korvataan aina diktatuurilla, ja se on vielä pahempaa.
Winston Churchill kutsui demokratiaa huonoimmaksi hallintomalliksi, -
paitsi kaikki muut.
Demokratian ainoa etu on, että hallituksen saa potkaista ulos.
Se on epävakaa hallinto.
Meidät on ihmisinä luotu elämään kuningaskunnassa, -
kuninkaan alaisuudessa, joka laatii lait.
Kuningaskunnassa, jossa ei ole vaaleja, ei äänestystä, -
ei demokratiaa, vaan hyvä kuningas, -
joka tekee parhaansa kansansa tähden.
Syvimmiltään ihmiset haluavat tätä. Jokaiset vaalit ovat messiaaniset.
Etsimme jotakuta auttamaan meidät ulos ongelmista, -
puhdistamaan loan ja saattamaan tilanteen taas hyväksi.
Olemme löytäneet hänet. Hän on Jeesus.
Kun kutsut Jeesusta Kristukseksi, niin se on kreikkaa, -
jonka heprean käännös on Messias.
Se tarkoittaa voideltua, voideltua kuningasta.
Sanoessasi Jeesus Kristus, itse asiassa sanot Kuningas Jeesus.
Mutta käytät siinä heprealaista, israelilaista käsitettä.
Kun hän tulee takaisin, kaikki maailman tasavallat lakkautetaan.
Kaikesta tulee monarkia.
Voimme sanoa jo nyt, ettei Suomi ole tasavalta. Sillä on Kuningas,
mutta sitä ei tiedetä. Mutta Kuningas Jeesuksella on jo -
kaikki valta taivaassa ja maan päällä.
Hän hallitsee taivaassa.
Hän hallitsee maailmankaikkeutta.
Kun hän kuoli ihmisten puolesta, nousi ylös ja meni taivaaseen, -
kutsumme sitä taivaaseenastumiseksi, -
Isä antoi hänelle valtaistuimen. Se oli hänen kruunajaisensa.
Hän oli todistanut olevansa arvollinen tekojensa kautta.
Ei Jumala hallitse nyt maailmaa, vaan Jeesus Hänen puolestaan.
Mikä valtava näkymä.
Historiasta tulee hänen tarinansa.
Kerran hän tulee takaisin perustamaan kuninkuutensa.
Näkyvästi, pysyvästi.
Hän tulee hallitsemaan täällä Jerusalemissa.
YK:n päämaja tulee olemaan täällä.
Raamatussa on ihastuttava profetia.
Kun se tapahtuu, kansat takovat miekkansa vantaiksi -
ja keihäänsä vesureiksi. Kansa ei nosta miekkaa -
kansaa vastaan, eivätkä he enää opettele sotimaan.
Kävin YK:n rakennuksessa New Yorkissa.
Olin aina halunnut vierailla siellä.
Kerran lentäessäni vaihdoin konetta New Yorkissa, -
minulla oli viisi tuntia luppoaikaa.
Otin keltaisen taksin kaupunkiin ja pyysin päästä YK:n päämajaan.
Halusin nähdä vain kaksi asiaa.
Ensinnäkin sen sisääntulon ulkopuolella, ruohikolla -
olevan valtavan kiven, graniittimöhkäleen.
Siihen on kaiverrettu puolikas raamatunjae.
Se on juuri siteeraamani kohta maailmanlaajuisesta rauhasta, -
kun aseet taotaan hyvän välineiksi -
eivätkä kansat opettele enää sotimaan.
Mutta se on vain puolet jakeesta, ja se ärsyttää minua.
Koko jae löytyy Jesajan kirjasta. Sama jae löytyy Miikan kirjastakin.
Siinä sanotaan, että kun Herra hallitsee Siionissa, -
hän sovittelee kansojen erimielisyydet.
Ja sitä seuraa, etteivät he enää opettele sotimaan.
Odotan päivää, jolloin Jeesus hallitsee tässä kaupungissa, -
ja YK on täällä, -
ja Jeesus sovittelee kansojen erimielisyydet.
Silloin kaikki saavat oikeutta, ja se tuo rauhan.
Epäoikeudenmukaisuuden tunne saa ihmiset aina tappelemaan.
Näin sen kiven. Ikävää, että he siteerasivat vain jakeen lopun.
YK:ssa oli yksi huone, jonka halusin nähdä.
Olin kuullut siitä, enkä voinut uskoa korviani.
Ajattelin, ettei niin voisi olla.
Se on huone, missä on YK:n "jumala".
Antakaa, kun selitän.
Siniasuinen tyttö opasti meitä ympäri päämajaa -
siellä New Yorkin rannalla.
Lopetettuaan hän sanoi näyttäneensä kaiken: -
turvallisuusneuvoston, yleiskokouksen salin.
Sanoin, ettei yhtä huonetta ollut näytetty.
Hän kysyi, mikä se olisi. Sanoin rukoushuone.
Se oli kuulemma lukossa.
Yleisö ei pääsisi sinne.
Sanoin tulleeni pitkän matkan, ja halusin nähdä sisäpuolelle.
Se ei olisi mahdollista.
Yritin anoa sitä: Olin tullut vanhasta pikku Englannista nähdäkseni sen.
Hän alkoi näyttää myötätuntoiselta.
Sitten hän kehotti menemään aulaan, jossa olisi aseistettuja vartijoita.
Minun tuli pyytää heitä näyttämään huoneen.
Niin menin isoon sisääntuloaulaan, ja siellä oli aseistettu mies.
Pyysin häneltä saada nähdä sen huoneen.
Hän sanoi, ettei se ole auki yleisölle.
Sanoin haluavani nähdä, sillä olin tullut kaukaa.
Olin tullut vanhasta pikku Englannista asti.
Se fraasi näytti koskettavan amerikkalaissydämiä.
Hän kysyi, kauanko olisin siellä. Tarvitsin vain kaksi minuuttia.
Lopulta hän taipui ja otti avaimen.
Hän vei minut toiselle puolelle aulaa ja näytti huoneen.
Näin YK:n jumalan.
Sen, jolta rukoilevat maailman rauhaa.
En ollut uskonut sitä aiemmin, mutta nyt uskoin.
Se on suuri musta kivipaasi.
Siinä kaikki.
Kysyin, miten se oli tullut sinne.
Kuulin, että kun YK:ta rakennettiin, -
ensimmäinen pääsihteeri totesi, ettei heillä ollut rukoushuonetta.
Ei ollut paikkaa, jossa rukoilla ja mietiskellä.
Niin he onnistuivat rakentamaan kiilanmuotoisen huoneen -
kahden suuren siiven väliin.
Ikkunoita ei ollut, vain himmeä valo katon rajassa.
Siellä oli rukousmattoja ja rukouspenkkejä.
Ne olivat suunnatut tuota mustaa kiveä kohti.
Rukoushuonetta rakennettaessa -
he eivät olleet yksimielisiä, mitä sinne laittaisivat.
Jotkut halusivat ristin, mutta monet muut eivät.
Hindut halusivat sinne kukkia, mutta muut eivät suostuneet.
YK:n suurin väittely oli tästä rukoushuoneesta.
Lopulta he menivät kuvanveistäjän luokse -
ja pyysivät tekemään jotakin, -
joka edustaisi kaikkia maailman jumalia.
Niin hän teki tämän mustan kivipaaden.
Se ei ole edes kiiltävä, eikä heijasta.
Ideana oli, että jokainen rukoilija katsoisi sitä mustaa kivipaatta, -
ja näkisi oman jumalansa siinä. Sellainen siis tehtiin.
Sitä jumalaa he rukoilevat. Jollette usko minua, -
siitä on kuva tässä. Siinä se on.
Tämä on se musta möhkäle, jolta rukoilevat maailman rauhaa.
En tiennyt itkeäkö vai nauraa, -
sillä kun kerran Herra hallitsee Siionissa, -
kaikki kansojen ongelmat poistuvat.
Israelin kuninkaasta tulee kaikkien maailman kansojen kuningas.
Kertokaa siellä Suomessa, ettei se tule olemaan aina demokratia, -
vaan monarkia, jonka Kuningas on täydellisin, mitä kuvitella voi.
Hänen nimensä on Jeesus Kristus.
Hän on Daavidin poika ja Jumalan Poika.
Hänen nimessään meidän tulee kertoa koko maailmalle, -
että olemme löytäneet täydellisen Kuninkaan.
Ja hän tulee hallitsemaan teitä.
Hänet kannattaa tulla tuntemaan nyt.
Tulkoon hänestä sinun Vapahtajasi ja Herrasi nyt, -
niin että olet valmis, kun hän tulee. Hän palaa tänne, -
ja me Jerusalemissa juhlimme hänen tuloaan, -
sillä hän tulee takaisin lehtimajanjuhlan aikaan.
Se on ainoa juhla, jota hän ei täällä ollessaan täyttänyt.
Hän kuoli pääsiäisenä, lähetti Pyhän Hengen helluntaina, -
mutta ei täyttänyt lehtimajanjuhlaa, koska silloin hän tulee takaisin.
En tiedä vuotta, mutta tiedän vuodenajan.
Se tulee olemaan loka-marraskuun vaiheessa.
Silloin Herra Jeesus tulee takaisin -
ottamaan Daavidin valtaistuimen juuri täällä, -
ja koko maailman valtaistuimen.
Hän tuo oikeuden ja rauhan kansoille.
Miten hyvä uutinen! Kiitos, että sain puhua teille.
Suomennos: Tiina-Maria Aarnio