33 PKR. RISTISURM
64 PKR. ROOMA TULEKAHJU
325 PKR. NIKAIA KIRIKUKOGU
1302 PKR. BONIFATIUS VIII
1517 PKR. USUPUHASTUS
1525 PKR. THOMAS MÜNTZER
1790 PKR. ÄRATUSLIIKUMISED
1906 PKR. NELIPÜHILIIKUMISE ALGUS
1949 PKR. KRISTLASTE TAGAKIUSAMINE
2000 AASTANE AJAMATK
Hiina Rahvavabariik asutati 1. oktoobril 1949.
Kodusõjas laastatud riigis
sai enda kätte absoluutse võimu Mao Zedong,
kes alustas koheselt kristlaste tagakiusamisega.
Kristlasi pandi vangi, väärkoheldi, tapeti,
viidi kümnete tuhandete kaupa sunnitööle.
Keegi ei tea täpselt, kui paljud surid märtrisurma.
1966. aastal algas kultuurirevolutsioon,
mis kestis 10 aastat.
Tagakius suurenes sel ajal
ja viimasedki lääne misjonärid saadeti maalt välja
või nad taipasid oma julgeoleku tõttu ise riigist lahkuda.
Nii saadigi Hiinas väita, et ristiusk on lõplikult surnud ja välja juuritud.
Väike eripära siiski jäi.
Juba Mao ajal rajati Kolme Olemise Kirik,
mis oli kommunistliku partei sülekoer.
Usuti, et see on välismaailmast täiesti eraldatud
ja partei range kontrolli all.
Kõik ei läinud siiski plaanide kohaselt.
Kolme Olemise Kiriku kõrvale
hakkas tekkima kiiresti kodukogudusi- ja kirkuid,
kus taheti järgida Jeesust, mitte Mao Zedongi.
Neile oli tähtsam Piibel ja Jeesus Kristus,
mitte kommunistlik partei.
Tagakius algas ja kestab veel praegugi.
Aga jätkub ka kodukirikute ja kodukoguduste kasvamine.
Arvatakse, et Hiinas on praegu 60 miljonit
kodukogudustesse kuuluvat kristlast.
Ka Kolme Olemise Kirik on kasvanud, tema liikmeid on samas suurusjärgus.
Suures riigis on kõik suur.
Võib öelda, et igapäevaselt pöördub ristiusku 40-50 000 inimest.
Aga kuidas on võimalik, et ÜRO liikmesriigis,
kes on allakirjutanud inimõiguste deklaratsioonile
ja kellel on kaubandussuhted kogu maailmaga,
võidakse kõikidest kokkulepetest hoolimata
kristlasi taga kiusata?
Aga kuidas vaatamata sellele tagakiusule
on sündinud üks maailma kiiremini kasvavatest kirikutest?
Või kuidas meie peaksime suhtuma
neisse kristlastest vendadesse ja õdedesse,
keda väärkoheldakse ja vangistatakse?
Nende paljude tähtsate küsimuste üle
on tänasel ajamatkal meiega arutlemas
Avainmedia tegevdirektor Niilo Närhi
ja Risto Huvila,
keda tuntakse peale ärimaailma ka "Uus laul" laulurühmast
ja paljudest muudest ettevõtmistest.
Tere tulemast sellele ajamatkale matkama!
Täname!
Niilo, milline olukord valitseb praegu Hiinas?
Olen kuulnud, et Lõuna-Hiinas on tagakiusamist rohkem
ja kuskil on olukord rahulikum?
Võib öelda, et praegusel ajal on kristlaste elu läinud kergemaks
võrreldes sellega, milline olukord on aastakümnete jooksul valitsenud.
Näiteks kultuurirevolutsiooni ajal, mil metsikud tagakiusamised
peletasid suuri kristlaste kogukondi tegutsema põranda all.
Seal on kergemaks läinud,
aga see sõltub päris palju ka kohalikust omavalitsusest.
Kohalikud ametivõimud määravad Hiinas,
kuidas oma haldusalas asju aetakse.
Kuskil on olukord rangem ja kuskil kergem.
Kui minna lõunasse rannikualade suurtesse linnadesse,
kus on palju äritegevust välismaailmaga,
siis seal ehitavad
Kolme Olemise Kirikust väljaspool olevad kogudused
omi kirikuid ja on nähtavad tänavapildis.
Suures riigis on siis samaaegselt mitu tegelikkust?
Nii see on.
Mõnel pool vangistatakse kristlasi ka tänapäeval.
Leidsin internetist sellise loo,
kus tänapäeva Hiina tööandjad ütlevad,
et nad palkavad meelsasti kristlastest töötajaid,
sest nende töömoraal on kõrgem, kui teiste usundite esindajatel.
Risto, kas kapitalism ja kristlaste tagakiusamine
tunduvad olevat omavahel harmoonilises suhtes või siis mitte?
See on huvitav teema.
Mul oli võimalus olla üle 10 aasta
rahvusvahelises kristlike ärimeeste ühenduses
nagu CBMC.
Ühenduses sellega
kerkis mõned aastad tagasi teemaks selline asi,
et Hiina valitsus saatis 2000. aastate alguses
Ameerika Ühendriikidesse ühe majandusuurija
nimega Peter Zhao Xiao
nagu soomlased seda hääldavad.
Ta pidi välja selgitama, milles peitus Ameerika ühiskonna edu võti.
See härra Xiao, kes elas mõned aastad Ameerikas,
esitas Hiina Kommunistliku Partei Keskkomiteele sellekohase raporti.
See on leitav ka internetist nimetuse alt
"Marketing economies with churches
and marketing economies without churches".
Ehk siis "Turumajandus kirikuga ja turumajandus ilma kirikuta".
Ta on majandusteaduste doktor
ja õpetab Pekingi Teadus- ja Tehnoloogia ülikoolis
ärijuhtimise osakonnas.
Tema Kommunistliku Partei Keskkomiteele tehtud raport
oli üheselt võetav.
Judaistlik-kristlikul kultuuril põhinev eetiline arusaam
on USA's sedavõrd tugev,
et selline asi tuleks ka Hiinasse adopteerida.
Seda siis isekatel ja majanduslikel põhjustel.
Huvitav on selle juures aga see,
et seda asja uurides ja kogudusega kokku puutudes
sai kõnealune isik ka ise USA's veedetud aja jooksul usklikuks.
Ta töötab jätkuvalt mandri-Hiinas
ja on lugupeetud professor ning õppejõud.
Samas nähtavalt kristlane.
Tema ideed on jõudnud paljude mõttekodade kaudu
ka poliitiliste väitluste tuumani.
Niilo, kuidas on?
Kui varem on käinud võitlus ristiusu ja kommunismi vahel,
siis paistab et Hiinas hakkab varsti võitlus mammona ja ristiusu vahel.
Sest sealne suurte linnade elatustase on kiiresti tõusnud
ja miljonäre on seal rohkem, kui mõnes Euroopa riigis elanikke.
Olukord Hiinas on totaalselt muutunud,
kui mõelda nendele suurtele ärkamistele,
mis puhkesid õide peale kultuurirevolutsiooni 1976. a.
Äärmuslikult range suhtumine taandus ning vanglatest vabanes pastoreid.
Põranda alla peitu läinud kristlased tulid välja ja hakkasid kuulutama.
Huvitav detail on, et 1974. aastal -
kaks aastat enne kultuurirevolutsiooni lõppu
sai meile soomlastelegi tuttav Taevane vend 16-aastaselt usklikuks
ja alustas oma tegevust vahetult kultuurirevolutsiooni lõppedes.
Ta kuulutas evangeeliumi koos imede ja tunnustähtedega.
Nagu ka sajad teised hiinlased.
Need ärkamised raputasid tol ajal maapiirkondi.
Taevane vend veetis pikalt aega vanglamüüride taga.
Muidugi koges ta hiljem tagakiusu,
aga kultuurirevolutsiooni lõppedes algas uus ja veidike vabam ajajärk,
mil usklikud julgesid astuda avalikkuse ette
ja hakata kuulutama.
Jumal oli nendega ning mitmel pool hakkas tekkima suuri ärkamsi.
Aga ma tahtsin toonitada,
et see ärkamine raputas siis peamiselt maapiirkondi.
Aga tänapäevases olukorras, kus on toimunud urbaniseerumine,
on paljud kolinud maalt suurtesse ärikeskustesse.
Tehased on kõik suurtes linnades.
Nüüd raputavad ärkamised suuri linnu
ja muidugi tuleb ka kristlastel
tänapäevase elatustaseme tõusu juures
hinnata ümber oma prioriteedid elus.
et nad ei läheks kaasa selle võistlusega.
Tundub, et neil on see õnnestunud
ja nendes suurtes linnades on asutatud tohutult uusi kogudusi.
Suurem osa neist on kodukogudused.
Seal on siis Kolme Olemise Kiriku kogudusi,
aga ka palju kodukogudusi?
Vägagi palju.
Raamatutest ja netiavarustest leiab palju informatsiooni selle kohta,
et ristiusk on maailma tagakiusatuim usund.
Ühegi teise usundi liikmeid ei kiusata maailmas nii palju taga,
kui kristlasi.
Mida meis nii ohtlikku on?
See on hea küsimus.
Statistika järgi kiusatakse tänapäeval u 200 miljonit kristlast taga,
mis teeb umbes 10% kristlaste koguarvust maailmas.
Nii see ongi.
Jeesus on seda ju ennustanud,
et kui me kristlastena saame valguseks ja soolaks maailmale,
kes ei taha avada end Jumala armule ja Tema mõjule,
siis need kes esindavad Jumala kuningriiki siin maa peal,
peavad kulgema sama rada kui Kristus.
Risto, kas usud, et Euroopas võivad puhkeda tagakiusud?
Vihakõne trendid on liikumas selles suunas,
et see võib juhtuda seadusandluse kaudu.
Seadusandlus üritab sulgeda kristlaste suid,
et me oleksime vait selles osas, mis puudutab Jumala Sõna ilmutust
igaviku, hukatuse ja Jeesuse tähenduse kohta.
Sellele astume me kindlasti ühel päeval vastu.
Mõeldakse, et uskuda ja lugeda tohib mida iganes,
kuid ainult oma koduseinte vahel, mitte kuskil avalikult.
Kristlus tahetakse muuta isiklikuks asjaks.
Üritetakse ära võtta kogukondlik mõõde.
Kuidas määratleda tagakiusu?
On selge, et kui keegi viiakse hukkamisele või vangilaagrisse,
siis on selgelt tegemist tagakiusuga,
aga kus on tagakiusu teine pool?
Niilo, kustmaalt saab alguse tagakius tsiviliseeritumas vormis?
Tagakiusu on erinevat,
aga kõik see, mis rikub minu meelest ÜRO inimõiguste paragrahvi 18,
milles antakse inimesele usuvabadus,
sealhulgas vabadus vahetada usku oma tahte kohaselt.
Kõik mis puudutab seda õigust,
on minu meelest tagakiusu esiletõstmine ja alustamine.
Maailmas on teatud hulk riike,
kes tegelevad süstemaatilise vaenu õhutamisega
teisitimõtlejate ja kristlaste vastu.
Tagakius leiab aga sageli ka aset sugulaste ja perede keskel,
kuhu riik ei ole otseselt kaasatud.
Tagakiusu võib määratleda kui kõiki tegevusi
kas sugulaste, perede, lähedaste või riigivõimu poolt,
mis üritavad piirata sinu enesemääramise õigust
ja õigust uskuda millesse tahetakse.
Kõik see on tagakius.
Kasvõi vaikima sundimine,
mille kõige delikaatsem vorm on "surnuks vaikimine".
Siinkohal on huvitav tõdeda,
et kuigi märkimisväärne osa maailma riikidest
on ratifitseerinud ja alla kirjutanud ÜRO inimõiguste deklaratsioonile,
siis vaatamata sellele
on ligemale 50 moslemiriiki teinud oma deklaratsiooni,
mida kutsutakse Kairo deklaratsiooniks
ja mille 24. paragrafis tõdetakse,
et ÜRO inimõigusi järgitakse vaid sel määral,
kui see ühtib šariaadi seadustega.
Need islamiriigid on valmis järgima seda vaid sel määral.
Neil on siis omad inimõigused.
Mul on siin paljude raamatute seas kaasas Jukka Norvanto raamat,
kus käsitletakse tagakiusu erinevatest vaatenurkadest lähtudes
ja üritetakse jõuda selgusele, millest see alguse saab ja miks?
Siin on välja toodud, et harva kiusatakse taga jaatamise tõttu,
aga "ei" ütlemise pärast saame tagakiusatavateks,
kui me ei soostu
selle maailma tavade, normide ja üldise arvamusega
seetõttu et Piiblis on nende asjade kohta teisiti räägitud.
Kodus võime aga rahumeeli Jeesusesse uskuda.
Siin on välja toodud 7 valet, mis on sellised,
et kui neid Lääne-Euroopa kultuuris vaidlustama hakata,
siis tekib kindlasti probleeme, ütleb Robert Millan.
Esimene vale:
Meil on vabadus valida,
kes me tahame olla ja mida tahame teha.
Teine vale: Abielu võidakse sõlmida mistahes isikute vahel
ja see kestab vaid niikaua, kui nad on õnnelikud.
Kolmas vale: Me elame harmoonias, kui vaid aktsepteerime teiste usku.
Neljas vale: Kunst peab rikkuma traditsioonilisi norme
ja esitama väljakutse iganenud usukäsitlustele.
Viies: Ristiusk on eralõbu.
Kuues: Meelelahutus aitab meil täita oma isiklikke soove.
Seitsmes: Jumal aktsepteerib meid sellistena nagu oleme
ja ühenduseks Temaga on mitu erinevat teed.
Peale selle raamatu lugemist lisaksin siia ka kaheksanda:
Tänapäeva Iisraelil ja juutidel
ei ole mingit pistmist Jumala plaanidega.
Aga ta ütleb siin, et kui vaidlustame selliseid üldlevinud arvamusi,
siis tagab see meile tagakiusu või halvakspanu alla langemise.
On see tuttav teema?
On küll, muidugi.
Me ju Euroopas näeme, et see trend on liikumas selles suunas.
On üks asi, mis mind
inimõigustega seotud diskussioonide puhul hämmastab.
Tänapäeval paistavad inimõigused olevat üks peamisi teemasid,
mida meedias pidevalt esile tõstetakse,
mis on iseenesest hea.
Kuid kristlasi koheldakse teistmoodi, kui näiteks islamisusulisi.
Mõelgem kasvõi neile aruteludele, mida peeti suurel islamiõhtul TV2's.
Soomes elav imaam ütles tõsimeeli,
et homoseksuaalid tuleks nende seaduste kohaselt
kividega surnuks visata
Mõelge, kui mõni kristlane oleks seda öelnud.
Kõikides õhtulehtedes oleks olnud väga suured pealkirjad
ja selle vastu oleks sõna võetud.
Imestasin, et keegi ei reageerinud sellele imaami väljaütlemisele.
See tundub imelik,
et erinevaid inimrühmi koheldakse eriviisidel.
See on kui laul 60'ndatest:
"Seadus on kõigile sama, ainult karistused on erinevad."
See oli väga üllatav näide igal juhul.
Kuidas peaks tagakiusu puhul käituma?
Usun, et see, millest Niilo rääkis
selle kohta, mis on tagakius ja millest see algab -
see on kindlasti see,
mida me Jeesuse järgijatena
oleme igaüks saanud kergemal kujul tunda.
Kas kooliajal või tööelus.
See otsekui käiks selle päästepaketiga kaasas.
Nii see on.
Olen viimasel ajal mõelnud palju vihakõne teemale.
See, et me suhtume siduvalt sellesse, mida Piibel ütleb mingite asjade kohta.
Olgu see siis käsitus abielu kohta või midagi muud.
Kuna see mõjub solvavalt mõningate inimeste suhtes,
siis seadusandlik surve on sellele lisandumas.
Ma ei taha öelda, et olen simuleerinud olukordi,
aga olen mõelnud tuleviku peale.
Kui peaks Soomes kohtama tõelist tagakiusamist?
Kuidas saaksin liikuda edasi Piiblis toodud eeskujudele toetudes?
See on raske teema.
Vihakõne piirjooned on ähmased
ehk siis raske on teha vahet vihakõnel, arvamustel ja põhimõtetel
või sellel, mis kuulub isiklike väärtushinnangute hulka.
See on hirmutaval kombel tõlgendamise küsimus,
mis on vihakõne ja mis mitte.
Kui öelda, et mingi asi on patt ja on inimesi, kes sellega tegelevad,
siis kas see on vihakõne,
kuna see käib nende kohta, kes teevad pattu
ja rikuvad Jumala käske.
See ei pea olema selline imaami vihakõne,
milles nõutakse tapmist vms.
Aga olen kuulnud,
et selliste ebamääraste asjade jaoks valmistatakse EL's ette direktiivi,
mille põhjal hakatakse vihakõne seiret teostama ka koguduste osas.
Siis satub iga jutlustaja luubi alla
ja tekkib küsimus, mida ta ütleb, kui ta hoiab kinni Jumala Sõnast.
Tagasi Hiina juurde minnes ja vaadates Hiina kodukogudusi
ja üleüldse Hiina kristlaste arvu suurenemist,
siis on selge, et on teatud asju,
mida pole mõtet oma aruteludes esile tõsta,
mis nagu katavad kinni selle kõige tähtsama
ehk evangeeliumi.
Näiteks kui me kristlastena hakkame kõvasti moraali lugema
ja sekkuma poliitikasse -
seda eriti maades, kus võib seetõttu tagakiusu alla sattuda,
siis selleks, mida me tegelikult öelda tahtsime,
ei anta meile isegi mitte võimalust.
Olen tõdenud, et tagakius on reaalne ja inimesed surevad märtrisurma,
kuid me ei pea kogema märtrisurma ja tagakiusu omaenda rumaluse tõttu.
Need on kaks eriasja,
kas kannatada rumaluse tõttu või Jeesuse Kristuse nimel.
Selles on väga suur vahe.
Seda on hea tähele panna, kui neist asjadest tuleb rääkida.
Paljudes Euroopa maades suhtutakse juutidesse külmalt.
Antisemitism on tõusuteel ja see on märk, et oleme inimsugu,
kes ei taha ajaloosündmustest eriti palju õppida.
See tekitab hirmu tuleviku suhtes.
Jälgides neid sündmusi oleme vaid sunnitud tõdema,
et nende taga eksisteerib antikristlik, otseselt deemonlik mõjutus.
Seda ei saa enam seletada ühelgi muul moel
peale seda kõike, mis lähiajaloos on juhtunud.
Rõhuasetused ja eri kastidesse paigutamine
hakkavad jälle olema suunatud teatud inimrühmadele.
Mina, kes ma armastan moslemeid
ja teen meedia kaudu palju tööd moslemite seas,
ei saa kaugeltki aktsepteerida kõiki Iisraeli poliitilisi otsuseid.
Näiteks palestiinlaste suhtes.
Nad on ju inimesed kui kestahes teised.
Samas peab tõdema, et antisemitismi ja juudivastaste suundumuste taga
on deemonlike jõudude mõjutused,
mis hakkavad suunama maailma rahvaid ja olukordi
selle kulminatsiooni suunas, mida on kirjeldatud Piibli ennustustes.
Kõige jubedamad tagakiusamised nii kiriku ajaloos kui tänapäevalgi
on need, milles kristlased kiusavad üksteist taga.
See viib väga kaugele
Jeesuse poolt antud armastuse käsust,
milles kästakse üksteist armastada.
Kuhu see armastus ununeb?
Võimumängude või erimeelsuste varju.
Aetakse taga oma õigust.
Ma arvan, et mida vabam on usuvabadus,
seda rohkem tõusevad esile teatud väiksemad ringkonnad.
Olin 2007. aastal esimest korda Hiinas töölähetusel,
kus tekkis huvitav olukord.
Esindasin ühte Soome tehnoloogiafirmat
ja inglisekeelse päevalehe "China Daily" ajakirjanik...
Olen seda seal käies mitmeid kordi lugenud.
See ajakirjanik oli huvitunud Soome tehnoloogiast
ja järgis mind ning mu kolleegi paljudes olukordades.
Seal toimus üks õhtusöök
üle poole tosina osalejaga, kus ma olin ainuke välismaalane
ja ülejäänud olid Hiina sõbrad, ajakirjanikud ja ärimehed.
Ta hakkas minult küsima kultuuri kohta
ja küsis ka, millist usku ma olen?
Vastasin, et olen kristlane.
Mispeale ta küsis, milline kristlane?
Hakkasin talle siis rääkima nelipühilastest.
See "China Daily" ajakirjanik teatas selle peale: "Ma tean!
Ma õppisin Uppsalas ja käisin Elu Sõna koguduses."
Siis tuli üks teine sõber, kes oli käinud Põhja-Hiinas koolis,
kus vahetundide ajal peeti palvekoosolekuid.
Teadsin sealt veel ühte isikut -
hiinlast, kes töötas ühe Soome firma heaks
ja kelle kohta ma juba teadsin, et ta on kristlane.
Ühtäkki leidsid seal seltskonnas olevad erinevad kritlased üksteist.
See oli fantastiline kohtumine.
Minu arust on üsna lohutav teadvustada endale...
Eksisteerib selline väärarusaam,
et tagakiusatud kristlased muutuvad kuidagi pühamaks
võrreldes nendega, kellel on kergem.
See on täielik jama,
sest paljud neist tagakiusatud kristlastest
saavad kogu karmi kogetu tõttu tõsiselt traumeeritud
ja neil on raske luua teistega suhteid.
Olles Hiinas palju käinud
ja eriti just kodukoguduste juhtidega kohtunud,
olen kohanud samasugust kurjust nagu siin meiegi seas on levinud.
Aga sellest hoolimata Jumal kasutab neid.
Aga muidugi tahame me püüelda selle poole,
mida Jeesus meil teha käskis - armastada üksteist.
Püha Vaim tegutseb ja sünnitab usku ning kutsub kõiki järgima Jeesust,
sõltumata sellest, kas kiusame üksteist taga või mitte.
Tänan teid meiega ajamatkal olemise eest
ja tänud ka TV7 vaatajatele, kes olite meiega sellel ühisel matkal!
Mälestame neid tagakiusatud usuõdesid- ja vendi
ja kogudusi, kes on palju raskemas seisus,
kui meie siin Soomes.
Palvetagem nende eest ja olgem neile sel moel toeks.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1770 (hind 10 eur)
või teha oma annetuse panga kaudu, leides me andmed www.tv7.ee
Järgmises osas tutvume sellise kristlaste rühmaga,
kes 2,1 miljardist maailmas elavast kristlasest
on roomakatoliiklaste järel teine suurim rühm.
See rühm on olemas kõigis vanades kirikkondades,
vabakirikute kümnetes tuhandetes sõltumatutes kogudustes
ja see kasvab väga kiiresti.
Eriti just kõne all olnud piirkonnas -
Aasias, Aafrikas ja Lõuna-Ameerikas.
Selle teema üle on meiega arutlemas pastor Marko Huhtala.
Tere tulemast jälle ajamatkale!
Vahepeal aga lugegem Piiblit
ja andkem Pühal Vaimul avada meile Jumala Sõna.
Ennekõike aga püsigem kõik Jeesuse ligi.
Tõlge: Kuno Kivikink