33 PKR. RISTISURM
64 PKR. ROOMA TULEKAHJU
325 PKR. NIKAIA KIRIKUKOGU
1302 PKR. BONIFATIUS VIII
1517 PKR. USUPUHASTUS
1525 PKR. THOMAS MÜNTZER
1790 PKR. ÄRATUSLIIKUMISED
1906 PKR. NELIPÜHILIIKUMISE ALGUS
1949 PKR. KRISTLASTE TAGAKIUSAMINE
2000 AASTANE AJAMATK
Tere tulemast taas ajamatkale!
Üsna varsti, aastal 395 unustab kirik oma juured.
Aabraham, Iisak ja Jaakob olid juudid.
Samuti olid juudid Vana Testamendi prohvetid.
Aga ka Jeesus ja tema jüngrid olid juudid.
Esimene Jeruusalemma asutatud kogudus
koosnes juutidest.
Ka meie Piibel on pea täielikult kirjutatud juutide poolt.
Koguduste hulga kasvades hakkas pagankristlaste ja juudikristlaste suhe
muutuma juutidele ebasoodsamaks.
Võimusuhted hakkasid mõjutama ka otsuste vastuvõtmist.
Võideldes valeõpetuste ja väärade dogmadega
kaugeneti ühtlasi ka judaismist.
Paljud tuntud ja paljud tunnustust võitnud kirikuisad
ütlesid karme sõnu juutide kohta.
Crysostomus, märter Justinus, Ignatius ja paljud teised
kirjutasid jultunult sellest, et Vana Testament on teisejärguline
ja pole väärt mainimistki Uue Testamendi kõrval.
Juudi kombed, Moosese seadus ja paljud teised asjad
olid tähtsusetud
ja lausa patus elamine võrreldes Uue Testamendi ajaga jne.
Nendest teoloogilistest vaidlustest tekkisid tasapisi tõsisemad tülid,
mis omakorda põhjustasid tagakiusamisi.
Kristlastest juute ei peetud enam kristlasteks.
Seda põhjendati sellega,
et Jeesuse tapnud juudid olid Jumala poolt hüljatud
ja olid seetõttu teeninud ära kannatused
ning sünagoogide hävitamise või kirikuteks muutmise
ja palju muudki.
Uus pagankristlastest moodustunud kirik
võttis endale vaimse Iisareli koha koos kõikide õnnistustega,
mis Vana Testamendi järgi neile oli omistatud.
Juutidele aga jäeti kõik Jumala needused
mittekuuletumise ja kõige muu pärast, mida sealt võis leida.
Selle tulemusel tapeti juute järgnevatel aastasadadel
külade kaupa.
1500-ndatel aastatel
suhtus Martin Luther usupuhastuse käigus juutidesse
algul positiivselt, kuid hiljem muutis meelt
ja ütles: "Kristluse leivast peab saama eemaldatud
see mürgine juuretis, mille moodustavad juudid.
Nad tuleb välja ajada linnadest,
põletada nende raamatud ja sünagoogid."
400 aastat hiljem teostati need ja paljud muudki asjad natside poolt,
mida Martin Luther oli oma vürstidel palunud teha.
Aga kui nii ei oleks juhtunud?
Kui messiaanlike, Jeesust järgivate juutide
ja pagankristlaste suhted oleksid jäänud headeks?
Milliseid aardeid meil oleks?
Milline võiks olla
meie kreeka kultuurist vähem läbiimbunud usk?
Kindlasti kodusem ja pehmem.
Sellest räägime tänasel ajamatkal, mis saab alguse aastal 395.
Arutelul osalete teie kõik seal ekraanide taga
koos pastor Petri Kauhanen'iga
ja TV7 piiblikooli rektorina tuntuks saanud Tapani Talikainen'iga.
Tere tulemast saatesse! - Täname!
See oli järsk suunamuutus alates Jeesusest, kuni aastani 400.
Juudi rahvas on pidanud palju kannatama.
Vähemalt kuni uue aja alguseni 1500-ndatel aastatel.
See sai alguse suhteliselt väikestest
dogmaatilistest õpetusega seotud küsimustest,
aga ajapikku kaugeneti ka Jeesuse õpetustest.
Kuidas Jeesus nii kiiresti ununes?
Põhjuseks on tõenäoliselt see, et kirik ühines maise võimuga
alates keiser Constantinuse aegadest aastal 320.
Toimusid sellised muutused, mis eraldasid kiriku juudi juurtest.
Näiteks hingamispäeva ja ülestõusmispühade ümbertõstmine.
Kuigi tegemist on õpetuslike küsimustega
nagu Vana Testament, Moosese seadus ja ümberlõikamine.
Aga Tapani, kas sa oled kunagi mõelnud,
et selle taga võib peituda kadedus
juutide andekuse, kauplemisoskuse,
teadusalase ja kirjandusliku võimekuse
ning muude asjade suhtes?
Ka sel moel võib mõelda.
Meenub, et kui roomlased aastal 70 hävitasid Jeruusalemma
ja kogu juudi rahvas pillutati laiali, siis väga kiiresti...
Kuna nad elasid rahvana väga kogukondlikult koos.
Neil oli tugev identiteet.
Neid saatis kiire edu ka erinevates kohtades hajali olles.
Nad olid edukad nii majanduslikult, kui ka muidu.
See põhjustas kindlasti kadedust ja ka lahkhelisid.
Kuidas tundub Petri, kas väline surve sundis juute kokku hoidma
säilitamaks oma kultuuri, tavasid, usku ja ka usundit?
Teisalt aga - millist rolli mängis see,
et nad olid niivõrd seotud oma usundiga
ning Moosese seaduse ja Tooraga?
Mis mängis suuremat rolli?
Kindlasti hoidis neid koos ja ka elus kogukondlikkus
ja seotus juudi usu ning tavadega ning seda isegi tagakiusust hoolimata.
Koos siis kannatati ja tihti leiti koos ka lõpp.
Raamatus "2000 aastat ristiusu ajalugu"
on selle kohta huvitav teemakäsitlus.
Siin räägitakse, kuidas viiendas juutide vastu suunatud ringkirjas
nimetab Lioni arhipiiskop Agobard juute soodoma ja gomorra väärilisteks,
otsast lõpuni tagakirutud rahvaks.
Kuidas võib üks kristlane nii öelda teiste kristlaste kohta?
Kui meis on nii vana loomus, kui ka usu järgi saadud uus loomus
ja kui vana loomus saab meis piisavalt maad,
siis sellelt pinnalt tuleb esile mitmesuguseid kurje mõtteid,
käitumist, hoiakuid ja motiive.
Sellepärast see ei üllata mind.
See on sügaval inimeses, mida me välja laseme.
Mida me külvame, seda me ka lõikame.
Meil kõigil võib tekkida halbu mõtteid, aga me ei tohi neile maad anda.
Meil on võimalus neid järgida või need alla suruda.
Me ei saa takistada lindudel üle me peade lendamast,
aga me saame takistada neil sinna pesa tegemast.
Minnes aga tagasi algaegadesse,
siis erikohtades paistab ka nende raamatute järgi
juutidesse suhtumine olevat üpriski erinev.
Prantsusmaal ja Hispaanias oli keskajal suur juutide tagakius,
aga ka Saksamaal ja mujal.
Kuid eriti siiski Prantsusmaal ja Hispaanias.
Samas oli Konstantinoopolile alluvas idakiriku haldusalas
juutidesse suhtumine oluliselt parem.
Mis muutis lääne inimesi sellisteks elajalikeks?
Hispaania oli esimene riik,
kuhu juudid hakkasid kunagi kogunema.
Islami valitsuse all olles oli juutidel suur vabadus.
Seniks, kuni Isabel I ja Ferdinand II
otsustasid 1490. aastal nad riigist välja saata.
Taustal olid kindlasti ka usulised põhjused.
Suur mõju oli kindlasti katoliku kiriku ja maapealse võimu ühinemisel.
See muutis maiste valitsejate suhtumise juutidesse vaenulikuks.
Kuninga kassa oli tühi
ja lihtsaimaks viisiks oli vaimsete põhjenduste abil
võtta juutidelt ära nende rahad.
Nii võib seda võtta küll.
Mainisin alguses, et pagankristlased ja tolle aja riigikirik ning kirikriik
hakkasid end nimetama vaimseks Iisraeliks,
kes võttis omale langenud ja Jeesuse mõrvanud Iisraeli koha.
Sellega põhjendati neid juutide tagakiusamisi.
Nad olid ju ometi mõrvanud Issanda Jeesuse Kristuse!
Rääkige rohkem lahti, mida tähendab asendusteoloogia
ja kui laialdaselt see on levinud?
Alusta sina, Tapani.
Minu arust tähendab see seda, mida sinagi juba mainisid,
et nüüd, kui juudid oma Messiat - Jeesust Kristust vastu ei võtnud
ega tunnistanud Teda, vaid viisid Ta ristile,
siis see oli väga suur väärtegu.
Lääne kristlased mõtlevad Jumala ees,
et juutide kannatused on sellest põhjustatud.
Et Jumal on tühistanud oma lepingu liidu juutidega
ja kandnud selle üle uude lepingusse kogudusega.
Nad arvavad, et kõik Jumala õnnistused ja lubadused
seostuvad nüüd läänes oleva kirikuga.
Mitte enam juutidega.
See mõjutas kindlasti enim võimu kasutamist
juutidesse suhtumisel
ning kuidas neid väärtustati.
Kirjast Roomlastele tuleb välja Pauluse teistsugune arvamus
juutide tähtsusest nii nendel, kui ka lõpuaegadel.
Mida sina Petri arvad sellest asendusteoloogiast?
Kas sellest võib nii aru saada, et see on juba kõik möödanik?
Kahjuks ei ole see möödas,
vaid sellel on endiselt mõju ka tänapäeval meie keskel.
Vaadates, kui vähe peetakse lugu ja kui vähe loetakse Vana Testamenti,
siis see on üks asendusteoloogia tagajärgedest.
Teisalt ei nähta füüsilisel Iisraelil mingit tulevikku ega tähendust.
Ka see on asendusteoloogia tagajärg.
Pauluse kirjast roomlastele selgub,
et asendusteoloogia näol on tegemist valeõpetusega.
Kas selline eksiõpetus nagu asendusteoloogia
eksisteerib ka tänapäeval?
See eksisteerib ja pole sugugi unustusehõlma vajunud.
See tuleb esile kasvõi selles,
et Piibli keskne sõnum - vähemalt Vana Testamendi osas,
on jäänud kuidagi tahaplaanile meie koguduste tegevuskavades.
Teisalt ka selles, et Iisraeli riiklik olemasolu ja tulevik
on seatud kahtluse alla.
Tapani, tundub et Iisrael maksab siiani hinda
Jeesuse mõrvamise eest.
Nii see on.
Mulle meenub Moosese raamatust see koht,
kus paradiisis toimus langemine,
mille käigus hingevaenlane eksitas Aadamat ja Eevat pattu tegema.
Selles kohas on huvitav Jumala Sõna, mis mõistab hukka saatana.
Issand Jumal ütleb talle:
"Ma tõstan vihavaenu sinu seemne ehk maailma
ja naise seemne
ehk Iisraeli kaudu sündinud Jeesuse Messia vahele.
See vaimujõu külvaja - nii ma teda nimetaksin,
teeb oma tööd edasi ega ole kuhugi kadunud.
Aeg-ajalt tõstab antisemitism jälle oma pead
ja vahepeal on jälle varjus.
Praegu tundub, et see on saamas värsket tuult tiibadesse.
Läheme selle juurde kohe tagasi,
aga praegu tuli mulle midagi tähtsat meelde.
Kui kõik oleks läinud teisiti nagu ma alguses mainisin,
kus ma viitasin kreeka kultuurile,
millel olid tugevad mõjutused meie lääne ja ka soome kultuurile.
Aga kui oleks läinud teisiti,
siis milline mõju sellel sinu meelest Petri oleks?
Kas meile omaseks saanud seemlaste elujaatav ja muretum ellusuhtumine
oleks mõjutanud ristiusu kaudu tervet Euroopat
nagu nüüd seda on teinud kreekastunud ristiusk?
Meil oleks siis elav ja dünaamiline suhe Jumalaga.
Me ammutaksime siis terve Piibli elavaks tegevatest allikatest.
Aga ka koguduse tunnistuse usutavus oleks muidugi palju suurem,
sest meil oleks siis ühendus oma juurtega
ja toimiv ühine usupärand koos juudi rahvaga.
Kas võiksime mõelda nii kaugele ette, et mis oleks,
kui meid oleks aastasadu kasvatatud rahvaina, eurooplastena, soomlastena
teise mõtteviisiga.
Kas siis oleksime viisakamad ja armastavamad
ja suhtuksime tänulikkusega
elu meeldivatesse ja väikestesse asjadesse?
Neid omadusi võime leida judaismist, kuid mitte siit.
Usun, et nii see olekski.
Elaksime selles ajas kindlustundega.
Nagu juudid elavad ajas, kreeklased aga kohas.
Juudid vaatavad suhte peale, kreeklane vaatab pilti.
Meil oleks hoopis teistsugune ja elav kultuur.
Tapani, kas siis oleks naerunägusid ka mujal, kui Messengeris?
Kindlasti.
Meenub Piiblis sisalduv mõte südame usust ja mõistuse usust.
Judaismis võetakse Jumala kuulutus ja vaimsed asjad vastu südamega
nagu Piibel kutsub meidki tegema.
Lääne kultuuris aga tuleb kõik mõistuse kaudu.
Selles on teatud vastuolu ja konflikt.
Selle mõju väljendub näiteks tugeva religioossusena
või kultuurikristlusena
ja see on kokkupõrke kursil selle seemi kultuuriga.
Kui mõtleme positiivselt ka meist - eurooplastest,
mitte ei mõtle, et kõik on täitsa viltu läinud.
Jumala kahe tunnistaja rollis võime näha pagankristlust ja judaismi.
Juudid toovad mängu täiesti erinevaid omadusi.
Nad uurivad innukalt pühi kirjutusi ja elavad selle kohaselt
pühi tähistades.
See ongi nende elu.
Teisalt aga meie teatud määral sõnasse kinnitumine
ja rõhu asetamine sõnale ning armule.
Kõike seda kokku pannes saaksime suurepärase segu!
Kreeka kultuurist tuleb loogiline mõtlemine
ja kogu arusaamine.
Need on head asjad, mida sealt on omaks võetud.
Need asjad ühendatuna juutide tava järgi
Jumala, inimese ja kirjutiste mõistmisel
oleksid koos suurepärase mõjuga.
Tapani, kas sellele koosmõjule saaks esitada väljakutse ka meie ajal?
Peale kõrberännakuid.
Kindlasti. Minu kogemusele toetudes, kui oleme kaua elanud mõistuse järgi -
ka kristlaskonna keskel,
siis midagi jääb ikkagi nagu vajaka.
Meil oleks nagu veel igatsus.
See on tagasipöördumine juurte juurde,
tagasi Vanasse Testamenti.
Innustume uurima juutide pühasid ja nende olemust.
Seal on peidus palju head,
sest juudi rahva keskel ilmnev usk ei ole mõistusevastane.
Juudid on ka mõistuse kasutamise osas
olnud eriti edukad.
Nende hulgas on palju teadlasi, majandusspetsialiste, pankureid jne.
Ehk siis - usku ja mõistust saab ühendada
täiesti toimivaks koosluseks.
Näiteks Nobeli preemia saanute hulgas
on kõige rohkem just juute,
kui võtta arvesse rahvaarvu suhet.
Filmirežissöörid, kirjanikud või mistahes muud elukutsed
on näiteks, et mõistus ja tunded mahuvad sama pea sisse.
Judaismile ja heebrea keelele on omane
väga tugev ja rikkalik emotsionaalsuse väljendamine.
See on väga elav.
Rääkides veel Nobeli preemia saajatest,
siis eelmisel aastal läks kaks Nobeli preemiat juutidele.
Tapani, sa rääkisid ennem sellest, et antisemitism on taas pead tõstmas.
Tundub, et Prantsusmaa,
mis oli ka keskajal esirinnas juudivaenulikkuse poolest,
on taas seda positsiooni saavutamas.
Kas see oht on reaalne?
Oht on reaalne.
Selgelt on tulnud esile uus paganlus, ateism, humanism -
paljud sellised suunad on Euroopas tugevnemas.
Viimaste aastate uudistest on käinud läbi
juutide mõrvamisi ja sünagoogide ründamisi,
mis on selged antisemitismi ilmingud
koos sellega kaasneva vaimu tugevnemisega.
Isegi meil siin Soomes on mõningaid ilminguid täheldatud.
Petri, kas antisemitism on asendusteoloogia osana
sellega kaasnev nähtus
ning kulgeb lainetena - langedes ja jälle tõustes.
Peale holokausti ei julgenud keegi juutide kohta halvasti öelda.
Unustamisele järgneb uus tõus.
Antisemitism on eriline nähtus.
See on viha, mis on suunatud juudi rahvuse vastu.
Tänapäevaks on toimunud selline muutus,
et on siirdutud antisionismi
ja see viha on suunatud Iisraeli rahvusriigi vastu.
Need on erinevad asjad? - Nii see on.
Mida peaks ette võtma?
Andke hea mõte selle kohta,
kuidas me igaüks võiks võidelda selliste pimeduse jõudude vastu?
Tähtis on anda edasi õiget informatsiooni sellest,
mis Lähis-Idas on toimunud ja toimumas
Iisraeli ja teda ümbritsevate Araabia riikide vahel.
Teisalt aga on oluline, et Iisarel jätkaks ka edaspidi
Piibli sõnumi alal- ja esilhoidmist
ja milles Iisraelil on endiselt tähtis roll
vastavalt Jumala plaanidele.
Vähemalt need asjad.
Soome on muuhulgas tuntud ka selle poolest,
et suhtes rahvaarvu
on meid läbi aastate käinud Iisraelis turistidena
palju rohkem, kui ühegi teise riigi kodanikke.
Millest selline Iisraeli armastus?
Olen selle üle juurelnud
ja leidnud sellel olevat kaks peamist põhjust.
Kindlasti on neid rohkemgi, aga kõigepealt ühine ajalugu.
Kahe väikeriigi ühine saatus
ja kogemused vaenulikust riigist või vaenulikest riikidest ümbritsetus
ja võitlus olemasolu pärast.
See on esimene.
Teiseks põhjuseks aga on innukus Piibli uurimisel.
Soomlased on uurinud palju Vana Testamenti ja ammutanud sealt.
Iisraeli armastuse äratajaks on Jumala Sõna.
Kas see on normaalne,
kui laupäevastel missadel ja kiriklikes palvetes
kuuleb haruharva mainitavat omandrahvast Iisraeli,
mida varem mainiti igal jumalateenistusel?
Kuhu on see jäänud?
See on kurb tõde.
Kas see on poliitika või teoloogia?
Võime siinkohal küsida,
kas Piibli õpetust ja tunnistust Iisraeli kohta
on mõjutanud poliitilised trendid
või on see üleüldine arvamus,
mille tagajärjel armastus Jumala omandrahva vastu
on lahjendunud või vähenenud
või siis siirdunud varasemalt põlvkonnalt
uuele põlvkonnale.
Erinevaid kirikuid ja kogudusi eristavad teineteisest
erinevad vaatenurgad kahele põhiküsimusele.
Esiteks - kas me võtame Piiblit inspireeritud Jumala Sõnana,
mis on antud meile päästeks?
Või on see eriaegadel erinevate inimeste poolt kirjutatu,
mida tuleks võtta ajaloolises ja kultuurilises kontekstis?
Teiseks - kuidas me suhtume Iisraeli ja juutidesse?
Tapani, kas oled puutunud kokku selliste asjadega?
Esindan klassikalist ristiusku,
mille kohaselt nii Vana kui Uus Testament
on Jumala sõnum endast ja oma tahtest.
See sisaldab Jumala päästeplaani.
Ja Jeesus Kristus - Messias, ühendab Vana ja Uut Testamenti.
Seda ühendust on püütud lammutada.
Esiplaanile on tõusnud liberaalteoloogia,
mis põhineb mõistusepõhisel Jumala Sõna uurimisel.
Sellel on vabadus jätta kõrvale Iisrael ja Iisraelile antud lubadused
ja kasutada asendusteoloogiat
või mistahes teadusteoloogilist lähenemisviisi
Piibli avamisel ja seletamisel.
See on kahetsusväärne ja eksitav
ja sellele peaks armastusega vastu seisma.
Veel üks vaatenurk.
Olen kuulnud öeldavat, et Iisrael on püha ja paha maa.
Mida see tähendab Petri?
Nii see paraku on. Kui meil käivad külalised Iisraelist,
siis nad küsivad meilt kristlastelt: "Miks te meid õieti armastate?
Oleme ju täiesti tavalised inimesed."
Mäletan, kuidas üks Iisraeli ministreid tegi sellise avalduse:
"Meie tegevust võib küll kritiseerida,
aga me ootame, et oleksite meie vastu õiglased."
Ehk siis sealgi on levinud narkootikumid ja alkohol
ja esineb kuritegevust ning muudki halba.
Ennekõike on see aga Jumala omandrahvas Iisrael,
mis on püha maa.
Tänud Tapani ja Petri, et olite siin saates meiega
sellel märkimisväärsel ajamatkal!
Tänu ka kõigile TV7 vaatajatele, kes te olite meiega sellel ajamatkal!
Kui tahate osaleda nende "matkade" korraldamises,
siis helistage numbril 900 1770 (kõne hind 10 eur)
või andke oma panus mingil muul moel,
leides infot www.tv7.ee/toetamine/
Järgmisel korral jätkub matk aastasse 1302.
Tutvume paavst Bonifatius VIII'ga, kes andis selgelt teada,
et on ülim kõigist kuningatest ja keisritest maa peal.
Ta kraapis kahe käega kokku nii võimu kui maapealsed rikkused.
Mida see võimu ja maise vara needus kirikus ära rikkus?
Kuidas vältida kiindumuse tekkimist võimu ja maise vara vastu?
Sel teemal on meiega arutlemas peatoimetaja Leif Nummela.
Järgmisel ajamatkal räägime taas tähtsatest asjadest
ja uurime nende kohta ka Piiblist.
Häid hetki koos Piibliga ja õnnistust te eludesse!
Tõlge: Kuno Kivikink