33 PKR. RISTISURM
64 PKR. ROOMA TULEKAHJU
325 PKR. NIKAIA KIRIKUKOGU
1302 PKR. BONIFATIUS VIII
1517 PKR. USUPUHATUS
1525 PKR. THOMAS MÜNTZER
1790 PKR. ÄRATUSLIIKUMISED
1906 PKR. NELIPÜHILIIKUMISE ALGUS
1949 PKR. KRISTLASTE TAGAKIUSAMISED
2000 AASTANE AJAMATK
Tere tulemast meiega ajamatkale!
Oleme aastas 64
ja Rooma linnas paistab kõik kõige paremas korras olevat.
Või vähemalt oleks,
kui ei oleks neid naatsaretlasi - neid kristlasi,
kes keeldusid Rooma jumalaid teenimast
ning keisrile ohverdamisest jumalana.
Keiser Neroga polnud kõik korras, teda valdas frustratsioon.
Ta mängis ajaviiteks harffi ja alamad kiitsid tema mänguoskust.
Aga sellest ei piisanud.
Midagi pidi tegema ja ta tuli mõttele vana Rooma linn põlema süüdata.
Selle leekide valgel olnuks hea harffi mängida.
Kui kõik oleks maatasa põlenud,
võinuks sinna endisest uhkema linna ehitada.
Linnaelanikele, kelle kodud oleks maha põlenud,
see mõte ei meeldinud.
Kiiresti pidi leidma ka süüdlased, sest ega Nerot võinud ju süüdistada.
Nero otsustas süüdistada selles kristlasi.
Nii sai alguse kristlaste tagakius.
Neid visati lõvide ette ja põletati,
hukati, raiuti pead maha, löödi risti jne.
Aga need naatsareti kristlased
tundusid olevat vastupidavamad, kui osati oodata.
Mida rohkem neid põletati ja tapeti,
seda enam sündis kogudusi ja kasvas nende liikmete arv.
Ristiusk levis aga üha laialdasemalt.
Mis oleks juhtunud,
kui kristlased oleksid toiminud Rooma seaduste kohaselt
ning ohverdanud keisrile
ja teeninud kümneid erinevaid Rooma jumalaid?
Kui nad oleksid alandunud ja kuuletunud,
oleksid nad pääsenud lõvide käest ja hukkamistest.
Kuid millised oleksid olnud tagajärjed?
Millised oleksid siis meie kirikud ja kogudused
või kas neid oleks üldse olemas?
Sellele küsimusele on tulnud meiega vastuseid otsima
kommunikatsioonijuht Markku Tenhunen
ja piiblikooli rektor Tapani Talikainen.
Tere tulemast meie saatesse! - Täname!
Markku, miks sinu arvates
ei üritatud läbirääkimiste kaudu leida ühisosa,
vaid mindi jäärapäiselt areenile?
Mina usun, et kristlaste ustavus oma Jumalale ja Jeesusele Kristusele
oli selline, et kompromissile ei saadud minna.
Teiseks usun ma sellesse,
et selline oli Jumala plaan, et nii pidi sündima.
Koguduse tagakiusamine oli selle hetke reaalsus.
See oli päästeajalooline tõsiasi, et niimoodi pidi juhtuma.
Tapani, kas see polnud mitte üllatav, et sündis selline otsus,
vaatamata tõsiasjale, et kogu suure Rooma riigi alustalaks
oli kõigi nende erinevate rasside ja rahvuste ühisosa?
See on hea ja huvitav küsimus.
Mis tekitas olukorra, et kogu see viha -
sügavaimal tasandil oli kindlasti tegemist vihaga
või "rõõmustamisega" nö nõrgemate kulul.
Minu arvates mõjutas seda kindlasti ühelt poolt Nero võimuiha,
aga julgen Piibli alusel arvata,
et teatud vaimsed jõud said võimuse Nero ja tema lähedaste üle,
mis leidis väljundi totaalse kristlaste tagakiusamise näol.
Markku, oled kommunikatsiooni mees ning samal ajal jutlustaja ja pastor.
Oled kindlasti kokku puutunud ütlusega:
"Kristlastest märtrite veri on olnud kristluse kasvulava."
On see nii? - See on tõsi.
Nii on see vastanud tõele ajaloos ja on seda ka tänapäeval.
Usu eest makstakse kõrget hinda.
Igaüks meist, kes meediat jälgib,
teab, mis toimub Egiptuses, Süürias ja mujal
nagu näiteks kunagise Nõukogude Liidu aladel.
Seal toimub neid tagakiusamisi.
Olin mõned aastad tagasi lõunasöögilauas
koos ühe sellise kaasaja märtri lese ja tema perega.
Tema mees oli pastor, kes lasti maha oma koduuksel pere silme all
kunagise Nõukogude Liidu aladel.
See väide peab niisiis paika, et kristluse aluseks on märtrite veri.
Kahjuks on nii, et see paistab taas korduvat.
Ka meie ajal.
Pidin natuke kõverusi sirgemaks väänama
selles lühikeses sissejuhatuses.
Kokkuvõtlikult toon välja selle,
et kristlasi süüdistati lisaks Rooma mahapõletamisele
veelgi tõsisemates asjades.
Kristlasi hakati süüdistama lisaks ateismile
ka häbiväärsetes tegudes
nagu laste tapmises, orgiates, verepilastuses,
ja teistes Rooma seaduste rikkumises.
Kolme esimese aastasaja tagakiusamiste ohvrite hulka
on raske kokku arvata.
Kõik küll teadsid, et Nero põletas Rooma maha,
aga süüdistuse said ikkagi kristlased.
See oli veel kohalik tagakiusamine,
aga muude süüdistuste lisandudes levis see üle kogu Rooma keisririigi.
See on skandaalne,
et kristlaste kohta võib midagi sellist usutavalt väita.
See on küll skandaalne, kuid teisalt nagu Tapani ennem tõdes,
on tõenäoline, et Nero paranoilisus ja deemonlik mõjutus
olid selle põhjustajaks.
Kõik see - Rooma põletamine ja kristlaste tagakius
põhinesid algusest peale valedel.
Näiteid selliste valedel põhinevate süüdistuste kohta
on ka lähiajaloost -
Saksamaal ja mujal maailmas
Hitleri poolt toimepandud teod juutide suhtes.
Uurisin sellest raamatust "2000 aastat ristiusku"
kristlastest ohvrite kohta.
Siin ei julgeta arvata, kui palju täpselt neid on tapetud.
Muudest allikatest aga selgub, et 2000 aasta jooksul
on märtrisurma surnud 70 miljonit kristlast.
Muud tagakiusamised lisaks.
Nendest 45 miljonit on tapetud 20. sajandil.
Nero Roomast kaugel tulevikus.
Sealt leidsin ka šokeerivad arvud -
1953. aastast alates on Põhja-Koreas tapetud usu pärast Jeesusesse
300 000 kristlast,
kes ei soostunud sellest loobuma ka surma ähvardusel.
Kust tuleb selline tohutu jõud surmale vastu seista?
Sellest hoolimate öeldakse:
"Tehke, mida tahate, ma usun ikkagi Jeesusesse!"
Mu meelest peitub vastus selles, mida Jeesus omadele ütles:
"Te saate Püha Vaimu väe."
Selle näol on tegu üleloomuliku väega,
mis antakse usku mööda kingitusena.
Usun, et see avaldub eriliselt nendes olukordades,
kui ollakse tagakiusatud ja surma minemas.
Püha Vaim annab eriliselt tõeliselt sügava Kristuse rahu,
nii et sellele olukorrale suudetakse vastu minna.
See on kindlasti ainuke seletus.
Olles lugenud ajaloolisi jutustusi, võin omalt poolt esitada küsimuse:
"Kui kaua jagub julgust
panna vastu piinamistele ja tapmisähvardustele
ja hoida kinni usust, kui surm on selgelt silme ees?"
Kas sind Markku on sellistes olukordades
proovile pandud?
Seda on pastori töö ajal paar-kolm korda ette tulnud,
mil olen olnud olukorras,
kus olen saanud otsese tapmisähvarduse.
Siis kogesin üleloomulikku kaitset ja teisalt ka oskust õigel ajal vaikida.
See on olnud päästvaks teguriks nendel hetkedel.
Vastuseis kahe maailma või kahe väe vahel
on täiesti reaalselt olemas.
Kristlikus teenimistöös päris kindlasti ka tänapäeval.
Minagi mäletan kahte sellist olukorda.
Ühe juhtumi puhul olime tegemas rühmatööd,
kui sinna tuli ka üks narkomaan.
Ta ähvardas meid kõiki tappa, olles väga agressiivne ja hirmutav.
Meil õnnestus ta siiski maha rahustada.
Üks kord sattusin tänaval evangeeliumi kuulutades
ka isikliku rünnaku alla.
Surm oli silme ees
ja ma sain selle juhtumiga seoses tõsiseid vigastusi.
Võiksin oma kogemustest tuua ühe näite.
See juhtus mõnikümmend aastat tagasi.
Olin lõpetanud jutluse,
milles viitasin Piiblis öeldule selle kohta,
et vargad ei päri Jumalariiki.
Kirikusse oli just sisse murtud ja viidud ära helivõimendustehnikat.
Olin suundumas oma auto poole peale noorteõhtut keldrikorrusel.
Kuulsin selgelt Jumala häält,
mis ütles: "Ära vaata tagasi, vaid mine otsejoones autosse!"
Sõitsin koju, kui hommikul 3.30 helises telefon.
"Tahtsin sind tappa, kas teadsid seda?", kõlas meeshääl.
Vastasin: "Teadsin."
Sellest möödus 10-15 aastat,
kui nägin sama meest
usklikuks saanuna Keuru nelipühilaste suvekonverentsil.
Ta oli vahepeal ka abiellunud.
Jumal võib sekkuda eludesse ka sel moel.
Sellest võime näha, kumb on tugevam -
kas kurjuse vaim või Püha Vaim!
Tagasi minnes rahvusvahelise mõõtkava juurde,
kas oskad Markkku rahvusvahelise töö tegijana öelda,
millised maad on tänapäeval kristlaste jaoks kõige ohtlikumad?
Ei oska neid kronoloogiliselt õigesse järjekorda sättida,
aga üks selline on kindlasti Põhja-Korea,
kus kristlaste olukord on eriti raske.
Aga ka Hiinas, sest see on suur riik teistsuguse poliitilise olukorraga.
Põrandaalustes kogudustes võib esineda keerulisi olukordi.
Kindlasti on sellised
ka endise Nõukogude Liidu aladel asunud kommunistlikud riigid.
Lähis-Idas on kindlasti Süüria ja Egiptus need riigid,
kus ka tänapäeval makstakse kristlaseks olemise eest
kõrget hinda.
Arvud on suured -
on põletatud kirikuid ja maju ning tapetud inimesi.
Kui minna natuke kaugemale neist sündmustest
kogu nende jubeduses,
siis sellistel tagakiusamistel on sügavamale ulatuv juur,
mis järgib alati sama joont,
mille järgi tehakse kõigepealt naeruväärseks
naljade- ja pilajuttudega.
Seejärel muudetakse kahtlusaluseks, peale seda ohtlikuks
ja seejärel kellekski, keda on vaja ühiskonnast isoleerida.
Siis mõeldakse sellele veel peen nimetus
nagu "lõplik lahendus",
mis mõeldi välja juutide jaoks Hitleri-Saksamaal.
Paistab, et sama joont järgitakse üha uuesti ja uuesti.
Nii see kahjuks on.
Osades poliitilistes süsteemides on see kahjuks kasutusel.
Vahel mõtlen, et kuigi me elame arvamuste- ja infoühiskonnas,
siis kuidas on meil olematul tasemel meedia- ja usuline kirjaoskus?
Inimesed langevad jätkuvalt samasse lõksu.
Ikka ja jälle.
Kas meedial on oma osa selles?
Kui kommunikatsioonivahendid
muudavad mingi seltskonna algul naljakaks,
siis naeruväärseks ja seejärel kahtlaseks, tüütuks jne.,
siis sellega minnakse kergesti kaasa.
Ka meil Soomes on see nii, kui meediast uudiste pealkirju jälgida.
Paneb imestama, et ühel ministril ei tohi olla südametunnistust,
teisel aga tohib.
Ei pea detailidesse laskuma, igaüks aimab juba millest jutt käib.
Kristlase elu ei ole Soomes väga kerge.
Tapani, kas arvad samamoodi?
Arvan küll.
Me ei pea minema ajas tagasi rohkem, kui 50 aastat
või isegi mitte nii palju, et märgata toimunud muutusi.
Siis olid kristlikud väärtused veel igati au sees.
Tänaseks on see pöördunud vastupidiseks.
Nüüd võib vabalt teha kõike, piisab vaid tahta.
Selleks otsitakse toetust massidelt.
Keegi tuleb välja mingi valeinformatsiooniga,
misjärel üritetakse desinformeerida ka suuremaid rahvahulki.
Ning kui piibliõpetust ei tunta, lähevad läbi ka kõige suuremad valed.
Kristlastest võib rääkida
ja neile teha pea kõike, mida tahetakse.
Vähemalt vaimses mõttes.
Kas tegu on tsiviliseeritud tagakiusuga,
kuna elame tsiviliseeritud maal, kus eksisteerib tagakiusamine?
Lõvisid ei ole ja kedagi ei põletata nagu Nero aegadel Roomas,
aga tagakiusu esineb ikka?
Tegemist võib olla vaadetepõhise tagakiusuga.
Sa jääd oma faktidel põhinevate vaadetega tahaplaanile.
Seda ei kajastata meedias ja ka see on tagakiusamine.
Sellist tagakiusu võib esineda ka töösuhetes ja kodudes.
Kuigi Soomes on usuvabadus, esineb peresid,
kus üks abikaasadest on kristlane ja teine ei ole
ja sellel pinnal esineb perevägivalda.
Peresiseselt võidakse keelata osavõtmine koguduse tööst.
Kuigi seaduste kohaselt oleks selleks õigus.
Tagakiusamisi toimub pea igas riigis - nii Roomas, kui Saksamaal.
Selles on kolm osapoolt.
Esiteks tagakiusatavad
ehk praegusel juhul räägime kristlastest -
Jeesust tunnistavatest inimestest.
Teiseks tagakiusajad -
need, kes viisid koonduslaagrisse ja piinasid ning tegid hirmsaid asju.
Kolmandaks suur osa inimesi, kes ei kuulu kumbagi gruppi.
Kas nemad on süütud? Tapani?
Kindlasti ei saa niimoodi mõelda, kui mõelda Piibli põhiselt.
Pelgalt valedest ja halbadest asjadest hoidumine
ei vabasta meid süüdistuse alt, kui me need asjad maha vaikime.
Mõeldes Hitleri tohututele tagakiusamistele
ja holokaustile,
siis kiriku süü oli selles, et ei tehtud suud lahti.
Ei olnud sellist häält, mis oleks julgenud eristuda
ja öelda, et see on vale.
Need vähesed, kes julgesid, maksid selle eest eluga.
Nad ei võinud ju olla teisel arvamusel, kui natsid.
See suur hulk vaikivaid inimesi on ehk rohkemgi süüdi,
kui me oskame arvata.
Räägime peamiselt tagakiusatavatest ja tagakiusajatest.
Aga kas see oleks võimalik
ilma kolmanda osapoole vaikiva heakskiiduta?
Tõenäoliselt mitte, sest igaühel on selgelt oma vastutus.
Oleme jõudnud tõdemuseni, et ei ole võimalik jääda neutraalseks.
Nii ei saa, et see ei puuduta mind ja mina ennast sellesse ei sega.
Kas keegi saab avaldada oma arvamust,
säilitada oma töökoha
või liikuda edasi karjääriredelil jne.
Kui see põhinebki sellistele argumentidele.
Muidugi võime me ju ka provotseerida ja teisi ärritada,
mis väljendub koolikiusamise sarnase kiusamisega
ka töökohtadel.
Nii see on. Ka minu arvamuse kohaselt.
Usulist tagakiusamist ei ole mõtet endale ise korraldada.
Kuigi Kristuse soov on,
et maailma päästmine toimuks jutlustamise kaudu,
siis mitte läbi hullude jutlustajate.
Peaksime ikka käituma arukalt.
Teiseks ei tohiks see meile üllatuseks olla,
sest Jeesus on rääkinud sellest omadele
ja Piiblist võime seda igal ajal lugeda,
et see sünnib Jeesuse järgijatele.
Päris hirmutav lähtepunkt.
Teatud viisil küll.
Aga kui mõelda inimese põhiolemusele,
siis see on pelglik ja mitte eriti julge tõusma suurte masside vastu.
Usun siiski, et usk koos Püha Vaimuga
annab jõudu tõe kaitsmiseks.
Siis saabub ka nende Jeesuse sõnade mõistmine:
"Kui nad on tagakiusanud mind, kiusavad nad taga teidki."
Uskliku missiooni üheks osaks on kannatused ühel või teisel moel.
On kergeid aegu ja on raskemaid aegu.
Näiteid on võtta nii ajaloost, kui ka tänapäevast.
Kas tegemist on risti kandmisega?
Tegemist on risti kandmisega.
Risti kandmiseks antakse jõud.
Risti sõnumis eneses on vägi.
Meile, kes oleme sellel teekonnal.
Pidades kinni põhimõttest,
et rist ei ole koormaks, vaid jõuallikaks.
Filosoofilises ja teoloogilises võtmes on see eelkõige jõuallikas.
Rääkides taas nendest kolmest -
tagakiusatavad, tagakiusajad ja vaikne enamus,
siis mille alla liigitaksid meie kiriku ja kogudused
võrreldes nende maadega, millest enne rääkisime,
kus kristlasi tapetakse, piinatakse ja põletatakse?
Me ei ole ohvrid ega tagakiusajad, vaid...
Ega me ei ole see vaikiv enamus?
Kindlasti oleme me liiga vaiksed.
Peaksime palju rohkem osalema kirikute maailmanõukogu töös
ja omama seisukohti nendes küsimustes.
Ei ole suutnud jälgida seda, kuidas need protsessid kulgevad,
aga ootaksin jõulisemat väljundit.
Mulle teadaolevalt ainuke kirikujuht,
kes on jõuliselt oma seisukohti väljendanud,
on Rooma paavst.
Ta on nimetanud kristlaste tagakiusamist ebasobivaks.
Maailmas kõige tagakiusatum usuline rühmitus on kristlased.
Pikemas plaanis ajalugu jälgides on see kindlasti nii.
Piibel annab meile selle kohta tunnistust.
Näiteks Ilmutusraamatus on selgelt öeldud,
et hingevaenlane - lohe,
sõdib nendega, kes peavad kinni Jumala käskudest.
Iisraeli rahva ja nendega, kellel on Jeesuse Kristuse tunnistus -
kogudus.
Kogu selle aja jooksul, kui eksisteeris kogudus
või isegi kogu Iisraeli - juudi rahva olemasolu aja jooksul
on eksisteerinud ka tagakiusamine.
Ehk siis, see ei lõppenud 64. aastal ega ole lõppenud ka tänapäeval.
See kuulub kristlaseks olemise juurde siin maailmas.
Kas on võimalik, et Soomes puhkeks laialdasem kristlaste tagakiusamine
ükskõik millise nägemuse kohaselt?
Minu meelest küll.
Meil on arvestades Soome iseseisvumist
ja sellega kaasnenud kodusõda või mis iganes nimega seda kutsuda -
see on hea tõend selle kohta, et kui viha saab väe,
siis võib see koonduda
kas poliitilisena mingi erakonna või idealoogia vastu.
Või miks mitte ka näiteks
kristlike veendumuste ja tõekspidamiste vastu.
Kui olla fundamentaalne ja kitsarinnaline
ning mitte nõustuda avaliku arvamusega?
See võib olla küll otsustavaks teguriks.
Kalevi Lehtinen esitas kunagi sellise küsimuse:
"Kas meis on nii palju kristlikkust, et see võiks põhjustada tagakiusu?"
Tapani, milliseid mõtteid tekitab sinus
see Kalevi Lehtineni väljendatud mõte?
See on väga piibellik ja nii peabki olema.
Apostel Paulus on väljendanud seda sellisel viisil:
"Mulle on avanenud uks viljakandvale tööle,
millele paljud on vastu."
Kui kõnnime tõe teel Jumala Sõna valgel
ja toetume tunnistusele Kristusest,
siis muidugi aktiveerib see ka vaenlased.
Kui seda ei oleks... Me elame küll rahulikul ajal.
Võiks küsida, kas sool on kaotanud oma soolasuse
või kas valgus on hämardunud?
Siit on hea siirduda järgmise teema juurde.
See puudutabki soola ja soola maitsetust.
Rääkige nüüd sellest, mil moel võime pidada soola soolasena
nii enda suhtes, kui ka koguduses?
Markku, alusta.
Usun, et siinkohal võib rääkida piibellikust ustavusest.
Seda sel moel,
et jääme kriitilistes olukordades ustavaks Jumala Sõnale,
kui see ka läheb vastuollu avaliku arvamusega.
Et jääksime truuks hoolimata sellest, et sool paneb sel hetkel kipitama.
Me ei saa unustada seda,
et nii toidu valmistamise juures, kui ka söömise juures
on soolal hea maitset mõjutav efekt, aga ka toidu säilivust mõjutav efekt.
Soome ühiskonnas on kristlikud väärtused au sees
ja seda hinnatakse ka rahvusvaheliselt.
Need on ristiusu poolt Soome rahvale toodud viljad.
Selles mõttes on sool õiges kohas. - Sool on teinud head.
Tapani, kuidas säilitada soola maitset?
Väikese inimese vaatevinklist vaadates mõtlen,
et kui tahan püsida Jumala Sõna tões ja palvetan selle nimel,
siis toon seda esile ka kodus oma pere keskel.
Loen Jumala Sõna levitamist oma kohustuste alla kuuluvaks.
See on väga tähtis samm.
Kindlasti oma seisukohtade väljaütlemine,
kus iganes seda küsitakse.
Kindlat veendumust, et seda julgelt ja ilma häbita välja näidata.
Jeesus ütles: "Kes mind tunnistab inimeste ees,
teda tunnistan ka mina oma Isa ja Tema inglite ees."
Selles peitub väljakutse.
Lõpetamegi meie vestluse selle jõulise sõnumiga.
Tänan Markku ja Tapani ning tänud ka TV7 vaatajatele,
kes olete olnud koos meiega sellel ajamatkal.
Kui tahad aidata kaasa TV7 saadete valmimisele,
võid helistada 900 1777 (kõne hind Eestis 7 eur)
või teha pangaülekande, leides infot www.tv7.ee/toetamine/
Järgmisel ajamatkal siirdume aastasse 325.
Arutleme selle üle,
kuidas sai tagakiusatud ristiusust ainuke aktsepteeritav usund Roomas.
Ning kuidas kirik ja riik teineteist leidsid.
Selle tagajärjed on näha siiani.
Neist asjust on meiega vestlemas pastor ja ajakirjanik Pasi Turunen.
Õnnistatud aega järgmise saateni ja ilusaid hetki koos Piibliga!
Tõlge: Kuno Kivikink