33 PKR. RISTISURM
64 PKR. ROOMA TULEKAHJU
325 PKR. NIKAIA KIRIKUKOGU
1302 PKR. BONIFATIUS VIII
1517 PKR. USUPUHATUS
1525 PKR. THOMAS MÜNTZER
1790 PKR. ÄRATUSLIIKUMISED
1906 PKR. NELIPÜHILIIKUMISE ALGUS
1949 PKR. KRISTLASTE TAGAKIUSAMISED
2000 AASTANE AJAMATK
Elati aastas 33. Jeruusalemmas elu kees.
Rahvahulgad olid liikvel.
Pööraseimad kuuldused levisid üle linna.
Kõik rääkisid tollest Galilea rabist,
kes oli 3 aasta jooksul õpetanud,
tervendanud haigeid
ja ajas rahvast liikvele erilise õpetusega.
Räägiti, et ta toitis mõne kala ja leivaga 5000 meest.
Lisaks naised ja lapsed.
Lõpuks löödi ta risti.
Ta suri ja maeti seejärel.
Aga see eriline õpetaja ei püsinud hauas.
Hauakoobas leiti tühi olevat.
Tema jüngrid väitsid end olevat kohtunud ülestõusnud õpetajaga.
Üha rohkem inimesi liitus selle grupiga, kes väitsid,
et Jeesus elab, on tõusnud surnuist ning olevat teda ka näinud.
Osad uurisid vanu kirjutisi
ja leidsid sealt sellekohaseid ettekuulutusi.
Teised väitsid aga, et Jeesuse jüngrid olid varastanud õpetaja surnukeha
ja peitnud selle leidlikult ning osalenud sellega pettuses.
Milline oli aga tõde?
Tere tulemast rännakule ajas arutlema selle üle,
milline meie kirik ja kogudus oleksid,
kui mõned ristiusu tähtsatest pöördepunktidest
oleksid toimunud teisiti
ja meie kirikuajalugu oleks erinev praegusest?
Mis siis, kui Jeesus ei olekski tõusnud surnuist,
vaid oleks maetud kurjategijate ühishauda?
Kui tema jüngritel ei oleks olnud tugevat usku sellesse,
et Jeesus on tõusnud surnuist ja elab?
Kui Jeesuse lubatud Püha Vaim ei oleks kunagi laskunud alla,
andmaks jõudu ja julgust evangeeliumi kuulutamiseks?
Selliseid asju mahub me 15-osalisse saatesarja suur hulk
ja need kõik on tähtsateks pöördepunktideks
ristiusu ajaloos.
Jeesuse ülestõusmise ja sellega seonduvate asjade üle
arutlemegi meie saatesarja esimeses osas.
Meiega on nende teemade üle arutlemas ja vestlemas
"Siberi karu", praost Yrjö Niemi
ja TV7 piiblikooli rektor Tapani Talikainen.
Tere tulemast meie saatesse! - Täname.
Tol ajal toimusid Jeruusalemmas suured rahvarahutused.
Jeesuse suremise hetkel rebenes templi eesriie,
värises maa ja pimenes päike.
Seda kõike kinnitavad ka ajaloolised faktid.
Kui mõelda Jeesuse tehtud tegudele,
siis paljudel oli kindlasti kahju, et nii juhtus
ja osad tundsid ka süütunnet juhtunu pärast.
Aga kui poleks ülestõusmist, siis ei oleks ka kirikut olemas.
Keegi pole varem esitlenud
niivõrd absurdset mõttekäiku ülestõusmisest.
Mäletame seda, kui Paulus areopaagil olles välja naerdi,
kui ta rääkis ülestõusmisest.
Kui usutavana võib tunduda mõte sellest,
et järsku keegi tõuseb surnuist?
See on pöörane informatsioon.
See polnud igapäevane nähtus,
et tavalised inimesed oleksid hauast tõusnud.
See oli šokeeriv juhtum.
Selleks oli vaja palju usku.
Minu arust on see äraütlemata tore,
et ajaloost on teada inimesi, kes on andnud isiklikult tunnistust
ja neid on natuke üle 500 inimese,
kes olid Jeesust oma silmaga näinud.
Ehk siis on olemas tõendid pealtnägijatelt.
Ja nagu ka Yrjö märkis,
on meil olemas ka ajaloolaste poolt dokumenteeritud allikad selle kohta,
et selline imeline Messias ja Vabastaja on selles ajas tegutsenud.
Huvitav, kui mõelda lugudele ülestõusmispühadest,
siis tuleb välja, et see ülestõusmine oli ka jüngritele suureks üllatuseks.
See annab kaalu juurde tõenditele ülestõusmisest.
Ka nemad ei osanud seda selliselt ette kujutada.
Need mehed ja naised panid oma elud kaalule.
Me teame, kui palju neid Roomas ja mujalgi
selle nimel surma läks.
Kui inimesed nägid tühja hauda,
siis üritati neid jõuga takistada seda nägemast.
Võiks küsida ka nii:
kui paljud oleksid olnud valmis areenile minema,
et lõvid saaksid neid lõhki kiskuda
väljamõeldud loo nimel, millesse tegelikult ei usuta?
Vaevalt, et keegi tahaks hallutsinatsioonide pärast
surma saada,
sest elu on meile kõigile kallis.
Oled suur mees, Siberis käinud ja paljut kogenud.
Kas esimeste naistunnistajate ütlused on usaldusväärsed?
Jumal sai seda endale lubada.
Kui sel ajal oli vaja midagi tähtsat tõestada,
siis ei oleks valitud peatunnistajaks naist.
Aga Maarja Magdaleena see oli.
"Kes palju on andeks saanud, see palju armastab!"
Maarja oli saanud palju andeks ja 7 kurja vaimu lahkusid temast.
Ta armastas palju ja Jeesus valis tema.
Sellega algas naiste esiletõus.
Jeesus oli ka muidu revolutsioonilise mõttelaadiga.
Jumala kuningriik, mida Ta kuulutas,
ei ühildunud kuidagi tolle aja eluviiside-,
valitsusmeetodite- ja seadusandlusega.
Ta tõi sellesse täiesti uue vaatenurga.
Armastuse vaatenurga.
Tulles tagasi juutide ja nende selleaegsete arusaamade juurde,
siis nende kirjutistes sisaldub prohveteeringuid sel teemal.
Miks see neile kohale ei jõudnud?
Aga nüüd see jõudis.
Seal on öeldud, et ka jüngrid mõistsid seda alles hiljem.
Vahel olid nad nagu kaetud silmadega.
Seda oligi võimatu uskuda,
eriti kui kõik see nende oma silmade all sündis.
See on arusaadav.
"Ristiusu ajalugu 2000" - siin on huvitav kirjakoht.
Siin räägitakse,
et Jeesuse järgijate mõju suureneb jne.
Algkoguduse algusaegadel kasutati ainult neid Uue Testamendi kirjutisi,
mis olid kirjutatud 50. aastat hiljem.
Aga need ei anna sündmustest ajalooliselt täpset ettekujutust jne.
Jutt käib samadest asjadest, millest meiegi rääkisime,
aga siinkohal üritetakse vähendada ajaloolist paikapidavust.
Mu pilk jäi pidama sõnal 50 aastat, mis on suhteliselt lühike ajajärk.
Mina mäletan 50. aasta taguseid sündmusi hästi
ja keegi ei või öelda,
et minu mälestused ei ole ajalooliselt õiged.
Kas tänapäeva inimesed näevad asju rohkem teadusepõhiselt,
millele on omane pigem kahtlustamine, mitte uskumine?
Dostojevski kirjutas juba 19. sajandil:
"Meie põlvkonna mõtteviis on läbi imbunud
ebausu- ja kõiges kahtlemisega"
Talle oli suur töö sellest mõtteviisist vabaks saada.
Siinkohal on abi Kristuse ainulaadsusest.
Mis kasu me saame, kui me kõik kahtluse alla seame?
Mis oleks, kui me omavaheline suhtlus
põhineks nii kodudes, kui ka koguduses kahtlustamisel?
Kui ei ole tõendatud, et inimene on usaldusväärne,
ei saa tema juttu uskuda. See ei sobi ühiskonda.
Usu valdkonnas kehtivad teistsugused mängureeglid.
Inimestel on suur vajadus.
Meiegi korraldame 8 kuud kestvaid leerikursuseid
juba 5'ndat korda.
Seal on palju inimesi,
kes soovivad kuulda isklikke usutunnistusi,
aga meil on ka tugev õpetuslik pool.
Sest inimestele pakub huvi elude muutumine.
See, et inimeste elud konkreetselt muutuvad.
Esimestel sajanditel levis väga palju valeõpetusi
ning moonutatud versioone ristiusust.
Sellest tulenevalt oli alati vaja esmalt kahtlustada.
See võib olla üheks põhjuseks
ja lisaks tahab igaüks omalt poolt midagi lisada sellele.
Et meie õpetus oleks "parem" kui teistel.
Ma pean teie vaatenurki õigeteks.
Aga ka me hingevaenlane on koguaeg ärkvel
ja üritab hävitada Jumala plaani ning Tema kuningriigi ilmumist.
Tihti juhtub aga nii,
et need hävitavad jõud tulevad kuningriigi seestpoolt.
Juudi rahvale oli antud Jumala Sõna.
Jumal ilmutas ennast neile, aga nad tõrkusid Teda vastu võtmast.
Nad ootasid küll Messiat, keda oli neile kirjutistes lubatud,
aga nad olid aru saanud, et see lubatud Messias
on pigem maapealne valitseja ja kuningas.
Jeesus ütles neile, et Ta on kuningas,
aga Tema kuningriik ei ole sellest maailmast.
See oli selline varju jäänud külg, mis juudi rahvale siis ei avanenud.
Osadele avanes, sest esimesed jüngrid olid ju juudid.
Kreeka kultuuris arvasid osad Jeesuse olevat Jumala,
kes ei saanud olla inimene
või siis inimene, kes ei saanud olla Jumal.
Ja veel vahepealsed variandid.
Ehk on seesama inimeste tahe lisada õpetusele midagi omalt poolt.
Kui sul on keegi, siis seda on raske muuta.
Variseridki kogesid sisimas midagi muud,
aga nad oli seotud oma süsteemiga.
Sellest oli kahju.
Vaid üksikud julgesid sellest välja astuda.
Nagu näiteks Nikodeemus.
Nii on see ka tänapeval.
Klammerdume kergesti mingi mudeli külge.
Äratusele tulemine on erinev sellest, mida keegi oleks oodanud.
Me ootame midagi, mis oleks meile lihtne.
Meie ei pea muutuma, las teised muutuvad.
Et kõik läheks nii, nagu meie oleme mõelnud.
Meil on vajadus saavutada mingilgi moel
asjade üle kontroll.
See annab mingisuguse rahu ja kindluse.
Leppima sellega, et Jumal on Jumal ja Tema viib enda plaanid ellu.
Piiblis on öeldud, et Püha Vaim tegutseb seal,
kus tahab ja nii, kuidas tahab.
Seda ei saa kontrollida.
Selles on läänemaailma ratsionaalse inimese probleem,
et kõik peab olema kontrolli all.
Siis kontrolliksime ju ka Jumalat, kes sel juhul poleks enam Jumal.
Meil on maailmas nii,
et igaüks peab panema kellegi vastutama, kui tal on raskusi.
Kui ilm ei ole hea või auto ei sõida, siis peab keegi selle eest vastutama.
Mul on palju erinevaid häid sõpru nagu näiteks ihuarst,
kellele ma aeg-ajalt annan tunnistust, kui inimesed on terveks saanud.
Tal aga on väga raske seda vastu võtta.
Selline on ratsionaalne maailm, millest mina aru ei saanud.
Nägin pilti, kus olid juudid ja algkristlased, kreeklased jne.
Aga tuleme nüüd meie aega.
Yrjö, nimetasin sind alguses lisaks praostile ka "Siberi karuks".
Oled 20 aastat reisinud mööda Siberi tühermaad,
tehes sealsetes kogudustes karjasetööd
oma töö kõrvalt Hämeenlinna koguduse vaimulikuna.
Igatahes oled olnud Siberis kaua.
Nendest käikudest on sündinud raamat "Reisides Siberis"
Suhteliselt värskelt ilmunud raamat.
Oled näinud ortodoksikirikut
mitte ainult Soomes, vaid ka väljaspool.
Kas erinevatel kirikutel on erinevad arusaamad
Jeesuse ülestõusmise- või selle tõelisuse kohta
ja muudes sarnastes küsimustes?
Peamistes küsimustes ollakse üksmeelsed.
Traditsioonid on pisut erinevad, aga oleme siiski täielikult sama meelt.
Klassikaline ristiusk, võiks öelda.
See on suurepärane ja rikastav,
et Jumala juurde tulemiseks on palju erinevaid võimalusi.
Jumal on lubanud seda ja see rikastab ristiusku.
On ka teistsugust kristlust,
peale teatud mõttes askeetliku kristluse,
mida meie esindame.
Teistel on rikkalikum väljendusviis, suured kirikud ja teised rõhuasetused.
Ülestõusmine ja Jumala Sõna on kompromissitult samad.
Ja muidugi usutunnistused,
mis on kõigile ühtsed ja valeõpetusi välistavad.
Apostliku õigeusu usutunnistus,
mis on minu meelest klassikalist ristiusku kokkuvõttev
ja selle keskne üdim,
on meile jagamatu ja ühtne.
Oleme kuulnud sõnumeid,
et paljud, kelle hulgas on ka ennast jumalateenijateks pidavaid inimesi,
on öelnud, et nad ei taha uskuda sellisesse usutunnistusse,
mida võib seostada vägivaldse mõttemaailmaga.
Peab ainult uskuma.
Jumala Sõna räägib südame usust, mitte mõistuse usust.
Mõtlen, et Kristuse töö ristil ja ülestõusmine,
mis on tihedalt seotud Püha Vaimu ning Jumala Sõnaga -
see sünnitab meis südameusku.
Hiljem kohaneb ka mõistus selle südameusuga.
Seda võin tunnistada enda elust.
Ortodoksid ja katoliiklased on sidunud enda õpetuse
algkiriku esimese 7 oikumeenilise kirikukoguga,
kus on kõik ära määratud.
Nende õpetustes ei ole midagi muutunud.
Eemaldumine põhitõdedest
on omane pigem meile - protestantidele.
Nad ei muuda midagi selles, mis on kord vastu võetud
ja nad on selles püsinud.
Kui see ei sobi, siis peavad inimesed valima omale muud tegevusalad.
Mida tähendab see eelnevalt jutu sees kasutatud termin -
klassikaline ristiusk
ja kas see on seotud käesoleva teemaga?
Minuarust on klassikaline ristiusk selline,
kus usutakse ülestõusmisse, neitsist sündimisse
ja sellesse, et Piibel on Jumala sõna.
Need on need tähtsad asjad, mis on määratletud ka usutunnistuses.
Kui sellest lahti öeldakse, öeldakse lahti kogu ristiusust.
Need on isiklikud tõekspidamised.
Aga sellised tõekspidamised on levinud,
mille kohaselt osa usutunnistusest
on seotud pigem piltliku või luulelise väljendusviisiga,
millesse pole vaja uskuda. Isegi kiriku siseselt mitte.
Kahjuks on see nii ja sellest lähtuvad suured probleemid.
Siin on oma osa ka loobumisel
ja mugandumisel selle maailma asjadega.
Ikka on tahetud, et kiriku roll seisneks õnnistamises.
Et õnnistataks kõiki ühiskonna ettevõtmisi
ja ei segataks end kellegi ettevõtmistesse.
Kirik peab näitama teed,
mitte õnnistama tagantjärgi ühiskonna ettevõtmisi.
Peame olema teenäitajate rollis, ka meil siin Soomes.
Kirik peab olema KIRIK.
Yrjö rääkis enne sellest, et evangeelium on muutev jõud.
Kas oleme hävitanud selle seisukoha, et kui paljud inimesed selles ajas
kogevad lootusetust ja väljavaadete puudumist
ja neil on kõrini kõigest pinnapealsuses,
mille keskel me elame
ning kõik väljavaated on kadunud,
aga usu kaudu saabub uus lootus,
avanevad uued väljavaated ja saabub uus elujõud.
Seda me ju oleme kuulutamas evangeeliumi kaudu?
Asja ilu on selles, et nii Siberis ja eriti just seal, aga ka siin -
et kui inimene leiab selle usu,
siis juhtub midagi imeliselt head ja kaunist.
Ta saab uue lootuse ja tema elu muutub.
Inimene saab patud andeks.
Mulle meenub naistevanglast üks naine.
Pidin just lõpetama teenistuse
ja olin juba palvetanud mitmete kümnete eest.
Peale palvet, mis käsitles pattude andeksandmist,
uue elu algust ja tervist,
tuli tema näole kaunis naeratus,
milles sisaldunuks justkui Jumala loomise ilu,
mille patustamised, Saatan ja naiste puhul tihti ka mehed.
Uskumatu, et muutus võib toimuda hetkega.
Võime kogu elu käia teraapias ja muutusi ei kusagil.
Aga Jeesus võib muuta ühe hetkega.
Sellepärast me kuulutame evangeeliumi,
milles on reaalne elusid muutev jõud.
Usutunnistuse tuum peitub kõige põhilisemas -
Jeesuse kehalises ülestõusmises,
mille mahasalgamine võtab ka meilt
surmajärgse elu ja ülestõusmise lootuse.
Sest kui Tema ei tõusnud,
siis millel võiks põhineda meie ülestõusmine?
See pühib sealt minema ka taevad ja põrgud!
Mis siis üldse alles jääb?
Meile ei jää siis midagi.
Pidasin teisel ülestõusmispühal raadiojutlust.
Teemaks oli ülestõusmise tunnistajad.
Riskeerisin ja rääkisin oma naisest,
kes noore õpilasena tuli usule ja kes kirjutas luuletusi ja laulugi.
Nägin nende 38 koosveedetud aasta jooksul,
kuidas elav usk oligi tema elu alus.
Sellepärast ma selle näite tõin.
Inimestel on huvitav kuulda, et elud võivad muutuda.
See on meile suur asi, sest need on tõsielulised lood.
Kui inimene midagi sellist on kogenud, siis hoiab ta sellest ka kinni.
Sellest ei saa välja.
Tean juba lapsest saadik,
et Jumal on olemas ja Ta on vastanud mu palvetele,
mistõttu ma pole kunagi kahelnud Jumala olemasolus.
Probleemiks võib olla ainult sõnakuulmatus.
Keegi ei võta minult seda ära, kindlasti mitte.
Abikaasa on kohal ja sa usud teda uuesti kohtavat.
Ta palvetab mu eest
ja mina palvetan igapäevaselt tema eest.
Palvesilda surm ei katkesta, ühendus säilib üle piiride.
Kuidas me saame nende jõudude toimet
me ümber ja meis endis tugevdada?
Et jääksime võitlustes truuks usule?
Meie ajas on igasugust õpetust ja kahtlemisi ning targutusi.
Tapani, kuidas kavatsed oma usust ja päästest kinni hoida?
See on väljakutsuv küsimus.
Olen mõelnud, et ma ei saa tõesti olla midagi muud, kui ma olen.
Kui Jumala armust olen saanud kutse ja hakanud Issand Jeesust järgima,
siis ma palvetan ja tahan püsida selles kutsumuses.
See tähendab mulle seda,
et palvetan ja uurin Jumala sõna iga päev.
Lasen Jumala Sõnal ja Ta lubadustel toita ja kinnitada ennast.
Palun Jumalat, et võiksin kohata kedagi,
kellele saaksin sobival hetkel rääkida nendest lootuse alustaladest,
mis mulle on armust antud.
Usun, et Püha Vaim tegutseb nendes argistes oludes palves olles.
Minu puhul on peamiseks see,
et elaksime hästi toimivat koguduseelu.
Rõõmustagem Issandas, ülistagem Teda
ja vahepeal nutkem koos nutjatega.
Meil on tugev piibliõpetus ja teadmistepõhised koolitused.
Koguduses on igasuguseid inimesi, kõigil on omad vajadused.
Keskendume neile, kuid ei muretse kõigi maailma asjade pärast.
See viib meid teelt kõrvale.
Toimivat koguduseelu ei asenda miski - see tõmbab inimesi.
Kogetakse, et selles on midagi. Ka täiskavanud tahavad meile tulla.
Ma ei ole näinud varem sellist aega meie leeriõppes.
Täiskavanud inimesed on rõõmsad, et saavad kuskil suhelda.
Nad ei lepi kerge meelelahutusliku eluga,
mis jätab vaimselt seest tühjaks.
Uudistes ja igal pool mujalgi tehakse kogu aeg sama ajuloputust.
Meie Jumal annab meile jõudu edasiminekuks
ja see on imeline!
Kogudust sõelutakse läbi.
Piibel räägib koguduse läbikatsumisest.
Enne sai mainitud,
et koguduse seest võivad tulla esile need kõige kurjemad hundid.
Jeesuse palve Johannese 17, mille järgi me oleksime üks Temas
nagu Tema on Isas ja Isa Temas, nii ka meie Temas jne.
See ei lähe terviklikult sel viisil täide,
kuna osadel on täiesti erinev arusaam koguduse kõikesallivusest
põhimõttel: "Kõik on teretulnud!"
Me üritame omalt poolt
hoida igati kinni piibellikest põhitõdedest.
Seetõttu on väga tähtis,
et meil oleks koguduses vaimulikult tugevad isad ja emad,
kes hoolitseks kristlike beebide eest.
Kogudus on minu ja varasemalt ka mu naise jaoks
olnud nagu suur pere.
Kogu mu elu on olnud koguduseelu.
Ei oskagi midagi paremat tahta.
Muidugi tuleb ette ka kurbust ja kogudust katsutakse läbi,
seega kostab siit-sealt ka nuttu.
Kuid selles on ikkagi elu.
Juhtub palju, mida me ei saa kuidagi ette planeerida.
Täiesti üllatavaid inimesi tuleb usule,
Jumala riigi kasutusse tuleb armuande,
me kogeme suurepäraseid asju,
oleme vahete-vahel erinevates ruumides.
Need on erilised hetked,
kui sadakond meest koguneb kell 7 hommikukohvile
või siis saunalaudadele Santahaminasse.
See on minu kutsumus ja need on toredad hetked.
Septembris oli 105 meest kell 7 hommikul kohvilauas.
Meeste jumalateenistus,
milles see nädal osales küll ainult 70 meest.
See on tore nautida meestega saunamõnusid.
Santahaminas võttis sellest osa 125 meest.
Hea on vaadata, kui vennad naudivad.
See oli tore, kui septembris oli meil külas Paavo Lipponen,
kes ise tahtis tulla ja muidugi me olime nõus.
Ta rõhutas, kui tähtsad on sellised kokkusaamised.
See on Jumala õnnistus. Poistel pisarad jooksevad.
Mehed vajavad oma kokkusaamisi.
Öelge mulle, mis võiks olla parem, kui meeste kokkusaamised!
Ma ei ole veel kogenud.
See mõjutab tervet perekonda,
sest kui mehed leiavad sellise elu, läheb ka naiste elu kergemaks.
Muidugi!
Õelge veel kumbki lõpetuseks kokkuvõtvalt midagi,
mis ankurdaks TV7 vaatajad usu külge viisil,
et aja tuuled ei kõigutaks nende usku.
Aga ainult lühidalt.
Minu arust, kui me räägime klassikalisest ristiusust,
siis see ei seostu niivõrd religiooniga,
vaid tegemist on mitmekülgse ja seiklusterohke elamisega
Püha Vaimu juhtimise all.
Kui tahta ja januneda millegi parema ja puhtama järele oma elus,
milles peitub sügavam mõte,
siis peaksime otsima Jumalat Jeesust Kristust.
Kui Tema kutsub, siis alistugem Talle!
See on minu kogemus, mida tahan jagada.
Ütle Yrjö mõne sõnaga,
mis on tähtsaim, mida peaksime meeles pidama?
Saa selleks meheks või naiseks, kellena Jumal tahab sind näha.
Tema on sind loonud. Saagu Tema plaanist su elu tõelisus.
Tänud teile - Yrjö ja Tapani ning TV7 vaatajad.
Sedamoodi algas 2000-aastane ajamatk
läbi ristiusu ajaloo,
aastast 33 kuni aastani 2013.
Järgmisel korral arutleme pisut teistsuguste asjade üle.
Miks meid kolme ei ole ümber lõigatud?
Miks pagankristlane ei pidanud esmalt võtma vastu juudiusku
ning alles siis ristiusku?
Miks me ei järgi ranget Moosese seadust?
Mis viis sellise lahenduseni ja milline on selle mõju?
Nendest asjadest räägime järgmine kord
koos Antero "Mooses" Laukkasega.
Kui tahad panna õla alla ja aidata kaasa sellele teekonnale,
siis helista TV7 annetustelefonil 900 1777 (kõne hind 7 eur)
või tee oma annetus pangaülekandega.
Annetamise info on saadaval: www.tv7.ee/toetamine/
Õnnistatud hetki koos Piibliga!
Hoidkem kinni Sõnast ning püsigem Jeesuse ligiolulus!
Tõlge: Kuno Kivikink